Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
APARTHEIDREGIMET I SØR-AFRIKA
BESTO AV BRUTAL UNDERTRYKKELSE AV MØRKHUDEDE.
ENHVER FORM FOR MOTSTAND BLE MØTT MED EN MAKTOPPVISNING
SOM FØRTE TIL ELENDIGHET OG DØD.
SHARPEVILLE-MASSAKREN I 1960 I VAAL-TRIANGELET VAR EN SLIK HENDELSE,
OG MANGE MEDLEMMER AV DET SAMFUNNET MERKER FORTSATT ETTERDØNNINGENE.
SHARPEVILLE-MINNESMERKE
UTSTILLINGSSENTER
SENTER FOR MENNESKERETTIGHETER
Det var her flesteparten av ofrene døde da de løp fra politiet.
De fleste ble skutt i ryggen.
Det forteller historien om det som skjedde her.
Pang!
Til dags dato har ingen politibetjenter eller deres overordnede
blitt stilt til ansvar for det. Ingen ble fengslet.
Ingen har stått frem og sagt:
"Unnskyld for de 69 mørkhudede sjelene som døde her den dagen."
Hei, din tosk!
Liv, ikke sjeler!
Hvor mange ganger må jeg si det?
Mam' Zikode. Liv og sjeler er det samme.
Det er det samme.
Liv slutter, sjeler fortsetter.
Glem dem. Fokuser på meg.
De er bare her for å be.
Hva ber de for?
De ber for at dette ikke skal gjenta seg.
Har de bedt sånn siden 1960?
Nei. Selvsagt ikke.
De tok bare etter sine forgjengere,
og så vil de videreføre bønnen til neste generasjon.
Ikke gi dem for mye oppmerksomhet. De er gale nyangaer.
Men jeg vil se på.
Sånt ser man ikke hver dag.
Vaal-elven er 1120 kilometer lang, og den er helt økonomisk utviklet.
På denne tiden av dagen pleier man å se båter og fester,
men bensinprisen er veldig høy nå.
Vannet brukes til husstander og til industrien.
Denne elven er livsnerven til Vaaltriangelet.
Vi går videre til neste sted.
Pass på eiendelene deres.
Stol på meg om dere skal stole på noen.
Kom igjen.
-Kan jeg bære deg? -Du, frøken.
-Kom, vi skal gå. -Jeg kommer.
Du vil ikke gå deg bort her.
Vil ikke gå meg bort her.
Bestemor? Maten er klar.
-Jeg spiser senere, barnet mitt. -Men du har ikke spist.
Du kan ikke få sprøyten på tom mage.
-Jeg er ikke sulten. -Da vil ikke jeg heller spise.
Så du skal sulte deg selv.
Hvis det er det som skal til for at du skal spise.
Greit, da spiser jeg.
Sett deg opp, bestemor.
Bare litt.
Måtte mine forfedre beskytte deg, barnet mitt.
De har nok viktigere ting å tenke på.
Ikke oppfør deg som om forfedrene ikke finnes.
Om de hadde fantes…
…ville de ha tillatt alt dette?
Du ser bare på det negative
og glemmer alt det gode de har gjort.
-Som hva da? -Som du, barnet mitt.
Jeg skulle ønske jeg var nok.
Barnet mitt, du er nok.
-Nei, bestemor, ikke si det. -Gi meg den. Jeg kan spise selv.
Du store. Det ser ikke ut som det er nok.
Gi meg mer.
Nei, jeg gjør ikke den feilen igjen. Da får du sjokk igjen.
Vil du spise opp maten før sprøyta?
Jeg vil at du skal fullføre utdannelsen.
Bestemor. La meg sette sprøyta.
-Få den. Jeg gjør det selv. -Nei.
-Hei. -Hei.
-Har du sovet godt? -Fantastisk.
Det ser ut som du har vært her før.
Vaal? Egentlig ikke.
Hva er det da?
Jeg ble nesten født her.
Faren min var stasjonert her på 60-tallet, og jeg ble født i Cape Town.
Så jeg gikk glipp av alt som gjorde dette stedet berømt.
Jeg ville ikke sagt det sånn.
Beklager. Dårlig vits.
Jeg antar at folk her har lignende måter for å takle sorgen.
-Med dårlige vitser? -Jeg ville gjort det.
Og den guiden. Finnes det ikke noen bedre?
Han er ille.
Han er gal.
-Hvordan takler du det? -Takler hva da?
Vel, alt.
Har ikke alle noe å takle?
Jeg tror at folk som besøker minnesmerker
for hendelser som skjedde lenge før de ble født,
leter etter noe for å stille kløen.
Det spørs hvilken side av hendelsen du er på.
Ja, jeg antar det.
Hvorfor er du her?
Hvit skyldfølelse.
Karma…
-Hva med karma? -Det er derfor jeg er her.
Jeg tar bilder til reisebrosjyrer.
Reisebrosjyrer?
Så spennende.
Hvem sin katt drepte du i ditt tidligere liv?
Vi bør vel dra.
Vi drar om 20 minutter. Vi bør spise noe.
Sulten og varm, ingen god kombinasjon.
Det skal være sikkert.
I går ble jeg svimmel.
-Jeg så for meg ting. -Hva slags ting?
Jeg så en mann i røyken.
Det er mange sånne her.
Det sitter en rett foran deg.
Han drar litt på årene, men likevel…
Beklager, Sean. Jeg spiller på det andre laget.
Det ville jeg aldri ha gjettet. Jeg mener… Det er helt greit.
Jeg håper de har flere overraskelser i dag.
Jeg ville ikke holdt pusten i spenning.
Vi skal se på minnesmerket etter en massakre, ikke Grand Rapids.
Jeg vil ha mer valuta for pengene.
-Jeg håper du finner noe interessant. -Kanskje jeg har gjort det allerede.
JAMA BEGRAVELSESBYRÅ
Unnskyld.
Du.
Kan jeg ta bilde av deg?
Dra til elven.
-Jeg har vært der. Der er det ikke stort. -Hun venter på deg.
Venter elven på meg?
Takk.
-Hei. -Stopp.
-Hvorfor? Liker du ikke bilder? -Det er frekt.
Beklager, det er bare bilder.
Minnesmerket er der borte. Jeg er ikke på utstilling.
-Jeg kom ikke hit for minnesmerket. -Så synd.
Det morsomme er der borte.
-Jeg synes du er morsommere. -Nei, jeg er ikke det.
Kan jeg be om en tjeneste?
Kan du vise meg rundt? Være guiden min.
Jeg mener det. Vær så snill.
Du bor her. Du vet hvor de interessante stedene er.
Guiden vår er bare…
Uansett. Jeg vil gjerne at du viser meg rundt.
-Mener du det? -Jeg kan betale deg.
-Hvor mye? -Hundre rand per dag?
-Jeg skal tenke på det. -Er det noe å tenke på?
-Jeg har ting å gjøre. -Som hva da?
Det har ikke du noe med.
Vent. Her er nummeret mitt.
Ring meg
når du har tenkt deg om.
Jeg heter Tyra Black. Jeg er fra Cape Town.
Siya, jeg er herfra.
Siya.
Hei.
-Hvordan fant du meg? -Det var ikke så vanskelig.
Du er veldig rar.
Jeg tar omvisningene på alvor.
-Hør her, Miss… -Tyra.
Bestemoren min er veldig syk.
Hun kan ikke være alene.
Beklager, det visste jeg ikke. Vær så snill.
Kall meg Tyra, bare Tyra.
Trenger du hjelp?
Jo raskere vi blir ferdige, desto raskere kan vi dra på omvisning.
Nei, jeg sa ikke ja til omvisningen.
Riktig, men du sa vel ikke nei heller?
Så vanskelig kan det ikke være.
Det var her jeg så deg for første gang.
Jeg trodde det var på gata.
Nei, det var der vi møttes, ikke der jeg så deg.
Det føltes heller ikke som første gang.
-Hva mener du? -Du føles så kjent.
Det er som om vi har kjent hverandre lenge.
Er det fordi dere synes at vi ligner på hverandre?
Nei. Faren min pleide å si:
"Er det et mysterium, er det enkleste svaret, svaret."
Var han lærer?
-Hvem? -Faren din.
-Politimann. -Jeg skjønner hvorfor du kom hit.
-Hvorfor? -Elven.
Strømmer alltid i én retning.
Litt som tiden, den går alltid fremover og tar deg med dit du skal være.
Siya.
-Jeg må gå. -Hvorfor det?
Vent.
-Jeg har ikke vist deg stort. -Det vil du.
-Hei. -Henger du med hvite nå?
Hvor kom du fra?
Jeg er andpusten.
Jeg tror du har gitt meg en kjærlighetsdrikk.
Klandrer du meg?
Overhodet ikke. Jeg ville gjort det samme.
Du ble sett ved elven.
Har du en hvit venn nå?
Hvorfor spør du? Er du sjalu?
På en hvit person? Nei.
Tshepo?
-Jeg vil vite hva hun vil. -Jeg vet ikke.
Hun vil at jeg skal være guiden hennes i Sharpeville.
Jeg vet ikke. Det virker som hun vil noe annet.
Disse hvite folkene.
De kommer hit hvert år og later som de bryr seg om tragedien vår,
når de var årsaken til den.
Tror du ting hadde vært annerledes uten massakren?
Jeg vet ikke. Kanskje bestemor hadde vært i live.
-Eller kanskje hun hadde dødd av alderdom. -Nei, Siya.
Det er bedre å dø av alderdom enn å bli skutt i ryggen.
-Jeg vet ikke. Døden er den samme. -La oss si at du måtte velge
hvordan bestemora di skulle dødd. Hva hadde du valgt?
-Vi kan ikke snakke om det. -La oss snakke om det. Velg.
Bestemor døde nesten.
-Hun tok en overdose insulin. -Jøss.
Jeg trodde insulin tar livet av deg når du ikke har nok.
Nei.
Men akkurat da husker jeg at jeg tenkte
at kanskje det er den beste måten å dø på.
Mens hun sover fredelig.
Nettopp.
Jeg hadde foretrukket det for bestemoren min, men i stedet…
Vi kan ikke glemme at folket vårt led en grusom død.
Hvordan skal vi glemme
når Mam' Zikode og profetene minner oss på det hele tiden?
Ja, den gamle damen er gal.
Hun ser visst ting.
Si meg, hva vet du om henne?
Den hvite vennen din?
Hun bor i Cape Town,
hun elsker å ta bilder og faren var politi.
Dette begynner å gi mening.
Faren hennes var en politimann som skjøt svarte under apartheid.
Nå skyter hun svarte med kameraet. Det er skyting overalt.
Hentet du meg fordi du ville snakke om den hvite kvinnen?
Det er ikke hver dag en du kjenner blir byens samtaleemne.
-Hvem snakker om meg? -Alle. Hvordan tror du jeg visste det?
Vil du snakke om kvinnen?
Jeg vil vite mer om henne.
-Vet du hva? -Er det noe annet du vil snakke om?
-Nei, glem det. -Jøss, Siya.
Siya.
Kjære.
HUSK SHARPEVILLE
GI HAM ET VÅPEN TIL FORSVAR OG SEIER ÉN SKADET BETYR AT ALLE ER SKADET
Og jeg så hva det var. Det var en hoggorm.
Jeg så slangen, og jeg frøs til.
Jeg vet hva du mener, men du må se frykten i øynene.
Jeg så frykten i øynene. Jeg så slangen i øynene.
Og den bet meg ikke!
-Hei. -Hva gjør du her?
-Beklager. Jeg… -Sånn hilser man ikke på gjester.
-Hvor er sigaretten fra? -Fra vennen din.
Hun har vært så grei.
-Vi er ikke venner. -Det er ikke sånn jeg ser det.
Ikke bry deg om henne. Hun har vært gjennom mye.
Takk. Det går bra. Hun vil ikke ha meg her, så…
Takk for praten. Og røyken.
Du kommer tilbake.
Snart.
-Ha det. -Ha det!
Du var borte lenge.
Unnskyld, jeg glemte tiden. Jeg var med Tshepo.
Takket du ja til damens tilbud?
Hun tilbød deg en jobb, så dro du med Tshepo.
Kom hun for å få tilbake pengene?
Nei, hun sa at du ikke ville la meg være alene,
så hun kom for å holde meg med selskap.
Jeg vet ikke hva hun vil. Hva har vi som hun vil ha?
Jeg liker henne.
Hun minner meg om noen jeg kjenner.
Og hvem er det? Din gamle sjef, Mrs. Leroux?
Nei. Den jævla kjerringa.
Så disse kvinnene i Cato Manor,
som i en årrekke har vært avhengige av å lage øl for å tjene penger,
havnet plutselig i trøbbel.
Apartheidregjeringen forbød hjemmelaget øl.
Hvis du ble tatt, ble huset ditt rasert, eller så havnet du i fengsel.
Det er sant. Du måtte selge det i skjul,
og selv da var det trøbbel.
Og for å gjøre saken verre, bestemte regjeringen seg for
at de skulle åpne skikkelige vertshus. Vet dere hva skikkelig betyr?
At man ikke sitter på kasser eller metallbokser.
Man sitter sånn, som hvite,
og ølet serveres på flaske. Som europeerne.
Ja.
Så mennene glemte kvinnene og det hjemmelagde ølet.
Da ble kvinnene veldig sinte.
Ja, jeg hadde også blitt sint.
Det som skjedde etterpå var enda mer dramatisk.
Hva da?
Kvinnene ble så sinte at de begynte å protestere.
De sperret av gatene så mennene ikke kunne besøke vertshusene.
Så ringte mennene politiet.
Typisk.
Politiet kom, og det ble skikkelig opprør.
Jeg snakker våpen, batonger og ild.
Og under dette opprøret
døde en politimann.
-Døde? -Døde.
Hurra for kvinnene, sier jeg.
Ja, det er problemet. Dere hvite sier bare "hurra".
Hurra? Folk døde der, sjef.
Folk døde, sjef!
Ja, men åtte år senere,
da folket protesterte for å vedta lover, var de samme politifolkene der!
De hadde fortsatt traumer etter kollegene deres døde.
Så hva gjorde de?
-Hva gjorde de? -Hva da?
De åpnet ild.
Så problemene oppsto
fordi apartheidpolitiet hevnet et åtte år gammelt nag?
Nettopp. Det var hevn.
Det høres ut som pisspreik.
Ja.
Hva er pisspreik?
Politiet åpnet ild fordi de var redde.
De trengte ikke en grunn til å angripe. Svart var den eneste grunnen de trengte.
Det er en historie du kan fortelle under omvisningene.
Ja, men det hjelper ikke, fordi det er en kjedelig historie.
Det toget har allerede gått.
Hvem er det?
Det er den nye guiden min.
Hun er penere.
Sjef. Kom igjen.
Bestemor ba meg om å be om unnskyldning.
Jeg skjønte det.
-Jeg behandlet deg dårlig. Beklager. -Det går bra.
-Vil du sette deg? -Nei. Jeg har utført oppdraget. Jeg må gå.
Jeg følger deg.
Ikke vær dum.
Hvordan fant du meg? Jeg sa ikke hvor jeg bodde.
Alle vet at turistene bor her.
-Hvordan går det med din døende bestemor? -Det går bra.
Hvor lenge har hun hatt diabetes?
Hun fortalte det.
For lenge.
Når drar du?
Jeg blir kanskje litt lenger enn jeg hadde planlagt.
Hvorfor? Er det noe galt?
Jobben min er ikke ferdig.
Jeg har bare noen kjedelige bilder av minnesmerket.
Det kan alle ta. Jeg trenger noe mer.
-Hva skal du med alle bildene? -De er ikke til meg, de er til min…
Glem det. Poenget er at jeg trenger noen kule bilder.
Det finnes sikkert interessante steder i området.
Og ting.
Man må bare se etter det uvanlige og…
Se på deg. Du er vakker, som en juvel.
Så det er dette du gjør? Selger steder?
Selger steder.
Ja, det er jobben min nå.
Jeg prøver å gjøre det beste ut av det, men dette stedet…
Alle og alt her er så kjent.
Og ikke.
Og noen skylder meg en omvisning.
Hvor vil du starte?
Kanskje med å oppleve utelivet.
Som i camping?
Nei. Som i festing.
Jeg kan danse for deg.
-Hva? -Du hørte meg.
Hvorfor?
Heller deg enn en fremmed.
Det ser rart ut.
Kan ikke to kvinner danse?
Hør her.
Én dans, så er vi ferdig for kvelden.
Drep den hvite kvinnen.
Du må komme hit. Kom hit nå!
-Tshepo, vent. -Hei! Slutt.
Stikk med den dritten din! Hvor er folket ditt?
Hvorfor snakker du om ditt folk og mitt folk
når det bare er oss her?
Er du ikke mann nok for bare oss to?
Du er ingenting for meg.
Ikke?
Så hvorfor er du så macho
foran kjæresten din og alle disse flotte menneskene?
Dette er folket mitt.
Så det er der det ligger?
Du vil ha hevn.
Du plager meg for å få hevn for det folket mitt gjorde mot dere.
Greit. Hvis det er det du vil,
så bare kjør på.
Hør her, Tshepo. Vi danser bare.
Vi har det gøy.
Festen er over.
Siya!
-Vil du danse? -Dra til helvete.
Dra til helvete selv.
Nei, det er nok.
Nei. Jeg vil ha vakre minner om deg når jeg er borte.
-Du har nok. -Én gang.
Jeg har fått nok.
Gjorde han deg noe?
Han ville ikke gjort det mot meg.
Har du tenkt på tilbudet?
Hvilket tilbud?
Jeg sa til bestemora di at du kunne vært modell i Cape Town.
-Så det er det dette handler om. -Nei.
Det spiller ingen rolle.
Det som betyr noe, er hva du sier.
Jeg kan ikke forlate deg her.
Hvorfor ikke?
Hun sa at det er flere muligheter der enn her.
Nei, bestemor.
Få meg til å forstå.
Nei, bestemor.
Barnet mitt, jeg sa få meg til å forstå.
Kanskje vi burde la Siya bestemme selv.
Ikke bland deg.
Slutt å prøve å overbevise meg om å dra fra deg. Det gjør jeg aldri.
Jeg ba deg aldri om å bli.
-Gi henne tid. -Tid…
Ja. Den greia.
Ja.
Hei, hviting.
Vil du løpe?
Kom igjen, løp.
-Vet du hva hun vil? -Hva da?
Hun vil bade. Vi dupper henne litt.
Vil du bade?
Jeg ser at du har planer for jenta mi.
Vil du knulle henne med dette?
-Er dette pikken din? -Nei!
Jeg ville bare hjelpe henne.
Hjelpe henne med hva?
Hun trenger ikke min hjelp, så vi er ferdige.
Hei, bror.
Hva venter vi på? Skal vi ikke gjøre det vi kom hit for?
Men du ser henne.
-Ser hva? -Hun er en hviting.
Hun er redd.
-Har du gått fra vettet? -Du vet at jeg ikke skader kvinner?
Du har gått fra vettet.
Selv om jeg ikke vil gjøre noe, betyr det ikke at du ikke kan det.
Du er helt på henne, min venn.
-Hei. -Hei.
-Hvordan går det? -Ikke så bra.
Sånn. Kom hit.
Du?
Slapp av, du er trygg nå.
Hva er den lukten?
Gode Gud, er jeg i helvete?
Du stiller for mange spørsmål. Bare sett deg ned og ro deg ned.
Jeg kjenner deg. Du var ved minnesmerket. Du ba.
Det var en renselse.
-Hvor lenge har jeg vært her? -Hvil deg.
-Nei. Jeg må dra. -Hvor skal du dra?
Hvor er klærne mine?
-Hvor er klærne mine? -Vet du hvem du er?
Ja, jeg vet hvem jeg er.
Greit, slapp av.
-Ro deg ned. Slapp av. -Hva faen?
Slapp av.
Se for deg at du blir modell.
Helt seriøs.
Hun er gal. Hun ville bare bruke meg.
Det er sånn hvite mennesker er. De utnytter folk.
Ja, men jeg så deg.
Du var rasende.
-Jeg? -Ja.
Kanskje litt.
Du gjorde meg flau.
Greit. Det jeg gjorde var idiotisk.
Idiotisk?
Jeg er en idiot.
Din idiot.
Vent.
Tshepo, flytt deg.
Hvor fikk du tak i denne?
Gutta fant den og solgte den til meg.
Nei, dette er Tyras veske.
Tull. Mange her har sånne vesker.
Kjære vene.
Tshepo, hva har du gjort?
De slipper ikke unna.
Jeg skal ta den jævla fyren og gorillaen hans.
Når jeg er ferdig, vil de råtne i helvete.
Drikk.
-Det er rosa. -Drikk.
Herregud. Det er for søtt.
Det har ikke noe godt for seg.
Hva snakker du om?
Drikk.
-Drikk. -Jeg…
Drikk.
Hvor er klærne mine?
Bonjour, alle sammen.
Dere er i hendene til en av de beste guidene i byen.
Hva vil du?
-Beklager. -Jeg ser etter den hvite kvinnen.
Det er mange hvite her.
-Nei, kvinnen med kameraet. Tyra. -Miss Bedreviter.
Hun har fortalt alle at omvisningene mine er kjedelige.
Jeg vet ikke.
Sist jeg så henne, sa de at noen herfra viste henne rundt.
Ja, jeg skulle gjøre det, men nå finner jeg henne ikke.
Så det er du som tar mat fra bordet mitt? Hva?
Er du guide? Er du Sharpeville-olog?
Er du sertifisert?
Nei…
Hva vet du om dette stedet?
Vet du hva? Gå.
Gå, stikk herfra!
Gå, før jeg slår deg og de anklager meg for vold mot kvinner.
Som jeg sa, skal vi fortsette omvisningen…
Hva gjør du oppe?
Hva vil du? Du er for svak til å være her.
Jeg må dra tilbake. Du må hjelpe meg med å dra tilbake.
Folk vil gå fremover, og du vil gå bakover?
-Hvor skal jeg ellers gå? -Hvor var du før du kom hit?
Jeg husker at jeg falt i elva.
Jeg druknet.
Takk for at du reddet meg.
Nei, jeg reddet deg ikke Elven hostet deg ut.
Jeg er ikke overrasket. De fleste mennene i livet mitt gjorde det samme.
Ber du?
Hva? Nei. Jeg fanger middagen.
Bestemor.
Bestemor. Herregud.
Bestemor, ser du hvorfor jeg ikke kan dra fra deg?
Jeg tok en lur. Jeg visste at du ville vekke meg.
-Det tok for lang tid. -Unnskyld, bestemor.
Jeg lette etter Tyra.
Jeg tror det har hendt henne noe.
-Hvorfor sier du det? -Jeg finner henne ikke.
-Gå og let etter henne. -Hvordan?
Kanskje hun har dratt.
Nei, jeg dro til huset der hun bor, og hun har ikke sjekket ut.
-Let etter henne, ellers gjør jeg det. -Nei, du er ikke i form til det.
Kan du ikke be Tshepo om å sende guttene sine for å lete?
Jeg tror han står bak Tyras forsvinning.
Hvorfor tror du det?
Han gjorde noe.
Vet du hva?
Hvis jeg forsvant,
hadde jeg villet at du skulle lete til du fant meg.
Jeg vet ikke om hun er i live eller ikke.
Innerst inne, hva føler du?
Let etter henne.
Så, jenta mi, jeg er en profet.
-En profet. -Ja, jeg helbreder folk med bønn og vann.
Smertestillende ville gjort susen. Jeg kunne dratt med en gang.
Kanskje smerten din ikke kan lindres med smertestillende.
Ja, for å si det mildt.
Er jenta datteren din?
Så du visste at hun kom?
-Jeg var ikke sikker. -Ikke lyv!
Unnskyld. Jeg vet at du er redd.
-Bror? -Ja?
Hva fant du ut?
Det er en bok med navnene på betjentene som sto bak diskrimineringen.
-Gjett hvilket navn som står der? -Hvilket?
Faren min var stasjonert her i Sharpeville for 20 år siden.
Black.
Og de gjorde grusomme ting.
Massakren.
Han skrøt alltid av den. Han angret aldri.
-Hva er planen? -Jeg må si det til Siya.
Kom igjen, bror.
Han maskerte smerten med en løgn, slik at han kan leve med det.
Slik at han får sove.
Sove? Han skrek i søvne. Skrek fordi han hadde mareritt.
Så drepte marerittet ham.
Det var for en måned siden. Det var da jeg visste det.
Du kom ikke hit for å ta bilder.
Ingenting ga mening før jeg så henne.
Så?
Henne.
Hvordan fant du meg?
-Elven. -Du vet hvor sprøtt det høres ut?
Mam' Zikode reddet meg.
Nei, jeg sa at jeg ikke reddet deg.
Elven hostet deg ut, fordi du hører ikke hjemme her.
Hun er litt ute å kjøre også.
Jeg trenger visst mer fisk i dag, så jeg skal gå.
Hei, Siya!
-Bestemor. -Tshepo.
Jeg leter etter Siya.
Jeg finner henne ikke. Vet du hvor hun kan være?
Hva er det? Hva gjør hun ved elven?
Hun dro for å rydde opp i rotet ditt.
Si meg, bestemor…
…hva har jeg gjort?
Det du alltid gjør.
Det som er bra, er at man får som fortjent.
Sannheten kommer alltid frem til slutt.
Så synes du…
…at jeg skal pågripes fordi jeg gjorde noe med én hvit person?
Men ikke en eneste hvit person ble straffet for drapet på folket vårt.
Er det rettferdig?
Si det til politiet når de arresterer deg.
Bestemor, sannheten er
at jeg trenger noen med styrke. Noen som meg og Muzi,
og ikke en svekling som deg.
Det er på grunn av folk som deg
vi aldri vil vinne over denne mørke skyen.
Folk som meg?
Hvem skader svarte? Dreper dem som geiter?
Og jeg vil ha rettferdighet for folket?
Disse folkene kommer hit hver dag for å hovere.
For å vise oss at vi sa ja til å bli krenket av den.
Den hvite damen du bryr deg om, er akkurat som dem.
Nei. Jeg har funnet ut noe mer om den hvite damen din.
Hun er den verste av alle.
Jeg håper hun og familien brenner i helvete.
Jeg hører smerten din.
Når det gjelder smerte…
…er det bare én ting som fjerner den. Det er døden.
-Nei. Vent… -Hei!
Tshepo, bror.
-Tshepo. Hva har du gjort? -Vil du i fengsel?
Vær en mann, for Guds skyld.
Du må dra.
Du må dra til Cape Town. Du er ikke trygg her.
Bli med meg.
-Du vet at jeg ikke kan det. -Vi tar med bestemor.
Jeg tror ikke det vil skje.
Bestemor kjenner bare Sharpeville.
Bestefar, mannen hennes, ble også drept i massakren.
Livet vårt dreier seg om insulin,
sykehusbesøk og besøk på bestefars grav.
Det høres ikke ut som et liv.
Og livet ditt er perfekt?
Kanskje det ikke er hva man har i livet, men hvem man har.
Så du kan ikke la meg være i fred.
Det kan ikke du heller, Siya. La meg være i fred.
Onde ånder er over oss, Fader.
Før du kom, var alt i livet klart.
Det var ikke stort, men det var klart.
Nå gir ingenting mening.
Unnskyld.
Du, Siya!
Tshepo. Vi må dra.
Nei, helvete heller. Jeg vil ikke flykte mer.
-Tshepo, vi må prate sammen. -Hva slags tull er dette?
-Stikk. -Vent.
Hva gjør du her?
Tshepo, la dette gå.
La det gå?
Jeg går ikke. Jeg skal fullføre dette, en gang for alle.
Vær så snill, Tshepo.
Det som skjedde med deg og Tyra spiller ingen rolle.
Tyra glemmer alt. Hun glemmer det. Alt blir som normalt.
Ingen glemmer noe. Hun er hvit.
Du gjør noe lite, og hun sier det til hele verden.
Men når de gjør noe mot oss, er historien en annen.
Hun sier ingenting. Hør på meg. Si at du ikke skal si noe.
Løp. Når han har drept meg, dreper han deg.
Nei, ingen skal drepe noen.
Det var vel dette du ville? Du ville ha hevn. Her er den.
Åpne øynene.
Faren hennes
var en av politibetjentene som drepte folket vårt.
Er det sant?
-Ja. -Hvorfor kom du hit?
-Jeg vet ikke. -Er jeg botsøvingen din?
Kanskje du er det. Kanskje ikke. Jeg vet bare at jeg elsker deg,
og jeg har elsket deg lenge før jeg så elven.
Elsker! Pisspreik!
Hun er her for å fullføre det faren startet.
Så jeg må lide for det?
Ja. Du har rett. Du skal helt klart lide for det.
Tshepo, jeg ber deg.
Du skal helt klart lide for det.
-Jeg ber deg! -Hold henne fast!
Tshepo, du gjør henne vondt!
Slipp henne!
Vi kjemper verken mot kjøtt eller blod. Vi priser deg, Herre!
Hva i…
Kom inn, Hellige ånd!
Tshepo, hva gjorde du mot henne?
Ja. Folket vårt kan endelig hvile i fred.
Helbred oss når Satans ånd lurer, Gud.
-Hvor fikk du tak i den? -Det er din bestemors.
Hun trenger den ikke lenger.
Hva har du gjort mot bestemor?
Du drepte bestemor!
Halleluja.
La meg være!
Tshepo!
Hei!
Fjern djevelens arbeid!
Slipp meg.
Kom deg unna.
Unnskyld, min kjære.
Unnskyld.
Tyra var min.
Det du gjorde…
Du tok fra meg fortiden og fremtiden.
-Du tvang meg. -Nei.
Handlingene dine har forbannet oss.
Du har alltid hatt lyst til dette.
Nå må du leve resten av livet på flukt.
Siya.
Hva skal vi gjøre med Siya? Hun kommer til å si det.
Tshepo?
Jeg vet det.
Lar du henne gå?
Jeg vet ikke, bror.
Jeg er lei av Siya og dette stedet. Jeg er bare lei.
Hva skal vi gjøre?
Vi flykter.
Hvor lenge?
For alltid.
Ja, jenta mi.
Nå er Tyra ett med elven og tiden.
Jeg vil at elven skal spytte henne ut og slippe henne fri igjen.
Elven hostet henne ut fordi…
…ånden hennes vandret hvileløst,
uten å kunne krysse over,
fordi hun mistet noe veldig viktig under massakren.
Hun fant det hun hadde mistet da hun fant deg.
Ånden hennes vandrer ikke lenger.
Hun er ikke lenger på flukt.
På flukt fra hva da?
Hun flyktet ikke fra noe.
Hun flyktet for å befri seg fra kroppen du bodde i.
For å beskytte deg.
Var jeg der?
Vi var alle der.
Selv Tshepo?
Tshepo vil bli drept av en drøm, barnet mitt.
En uutholdelig drøm.
Men som jeg sa tidligere,
er Tyra ett med elven og tiden.
Ikke gråt, barnet mitt.
Hun kommer tilbake og finner deg.
Tekst: Mari Hegstad Rowland