Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
A dél-afrikai apartheid
a feketék elnyomása mellett kötelezte el magát.
Az ellenállás minden formáját pusztulást hozó
erődemonstrációval fojtották el.
Az 1960-as sharpeville-i mészárlás ilyen esemény volt,
melynek utóhatásait még több évtizeddel később is tapasztalja
a közösség számos tagja.
SHARPEVILLE-I EMLÉKMŰ EMBERI JOGOK KÖRZETE
KIÁLLÍTÁSI KÖZPONT
SHARPEVILLE EMBERI JOGOK KÖRZETE
Szóval a legtöbb áldozat
pontosan ezen a helyen esett el,
amikor a rendőrök elől menekültek.
A legtöbbjüket hátba lőtték.
Tudják, ez elárulja, mi történt itt valójában.
Puff!
A mai napig…
egyetlen rendőrtiszt vagy felettese sem vállalta a felelősséget.
Senki sem került börtönbe.
Senki sem mondta:
„Sajnálom azt a 69 fekete lelket, akik aznap itt lelték halálukat.”
Hé! Hé, te bolond!
Életek, nem lelkek!
Hányszor mondjam még el, te hülye?
Mam' Zikode! Életek, lelkek, egyre megy.
Ugyanaz!
Az élet véget ér, a lélek tovább vándorol.
Ne törődjenek velük! Figyeljenek rám!
Csak imádkozni jöttek.
Miért imádkoznak?
Azért imádkoznak, hogy az ilyen dolgok ne ismétlődjenek meg.
Szóval 1960 óta így imádkoznak?
Nem. Dehogy.
Csak követik az elődeiket,
aztán átadják az imádkozás feladatát a következő generációnak.
Ne figyeljenek rájuk! Csak egy csomó őrült nyanga.
Én nézni akarom őket. Nem mindennap látni ilyesmit.
A Vaal folyó 1120 kilométer hosszú,
és gazdaságilag teljesen kiépült.
És ilyenkor általában
fel-alá járkálnak a hajók, és mennek a bulik…
De a benzin most nagyon drága.
Szóval ezeket a vizeket belföldön, illetve ipari célokra használják.
Ez a folyó a Vaal-háromszög éltető vénája.
Jó, menjünk a következő pontra!
És kérem, vigyázzanak a holmijaikra!
És ha nem bíznak senkiben, bízzanak bennem!
Induljunk!
Hölgyem, vigyem a hátamon?
Hé, kisasszony!
Jöjjön! Indulunk.
Jövök már!
Biztos nem akar itt eltévedni.
Itt nem tévedek el.
Nagyi!
Ideje enned.
Majd később eszek, gyermekem.
De…
még nem is ettél.
Éhgyomorra nem adhatom be az injekciót.
Nem vagyok éhes.
- Ha nem eszel, akkor én sem. - Jaj, ne…
éheztetni fogod magad miattam?
Ha ez kell ahhoz, hogy egyél…
Rendben, akkor eszek.
Ülj fel, nagyi!
Csak egy kicsit.
Imádkozom, hogy az őseim megvédjenek, gyermekem.
Biztosan van annál fontosabb dolguk is.
Ne tégy úgy, mintha nem léteznének!
Ha léteznének…
hagyták volna, hogy ez történjen?
Csak a rossz oldalát nézed,
azt nem, hogy milyen sok jót alkottak.
Például mit?
Téged, gyermekem.
Bárcsak elég lennék!
Gyermekem…
Elég vagy.
Ne, nagyi, ne mondd ezt!
Add ide! Megeszem egyedül.
Istenem!
Úgy tűnik, nem elég.
Nem.
Adj be többet!
Nem, nem követem el újra azt a hibát.
Megint sokkot kapsz.
Befejezed az evést az injekció előtt?
Szeretném, hogy befejezd…
az iskolát.
Jaj, nagyi!
Hadd adjam be!
- Add ide! Beadom én. - Nem, nagyi.
- Helló! - Üdv!
Jól aludt?
Csodásan.
Látszik, hogy járt már itt.
A Vaalnál?
Nem igazán.
Akkor?
Majdnem itt születtem.
Apám itt szolgált a 60-as években, én azután születtem Fokvárosban.
Szóval lemaradtam mindenről, ami híressé tette ezt a helyet.
Nem biztos, hogy így fogalmaznék.
Bocs. Rossz vicc, tudom.
Gondolom, a környékbeliek hasonló módokon dolgozzák fel a gyászt.
Rossz poénokkal?
Én azt tenném.
És az az idegenvezető… Tényleg nincs jobb nála?
Rossz.
Sajnos rossz.
Őrült egy ember.
Hogy bírja?
Mit hogy bírok?
Hát, amit bírnia kell.
Nem küzd mindenki valamivel?
Szerintem azok, akik olyan események emlékműveit látogatják meg,
amik évekkel azután történtek, hogy ők megszülettek,
biztosan valami gyógyírt keresnek a kínjaikra.
Attól függ, hogy az esemény melyik oldalán áll.
Igen, gondolom.
Ön miért van itt?
Fehér bűntudat, mi más?
A karma…
Milyen karma?
Én ezért vagyok itt.
Utazási prospektusokhoz készítek fotókat.
Utazási prospektusokhoz?
Ez nagyon izgalmas.
Kinek a macskáját ölte meg az előző életében?
Azt hiszem, ideje indulnunk.
Húsz perc múlva indulunk. Harapjunk valamit!
Az éhség és a tűző nap nem jó kombó.
Igen, ne is mondja!
Tegnap forgott velem a világ.
- Fura dolgokat láttam. - Miféle dolgokat?
Láttam egy férfit a füstben.
Olyanokból rengeteg van itt.
Itt is ül egy, önnel szemben.
Kicsit viharvert, de azért…
Sajnálom, Sean, a másik csapatban játszom.
Sosem gondoltam volna. Mármint…
Nos, én nem bánom.
Remélem, a mai túrán még több meglepetés ér.
Túl sokáig nem tartanám vissza a lélegzetem.
Nos, egy mészárlás emlékhelyét járjuk be,
nem Grand Rapidst.
Nagyobb durranást akarok a pénzemért.
Remélem, talál valami érdekeset.
Talán.
Talán már találtam is.
JAMA TEMETKEZÉSI VÁLLALAT
Jaj, bocsánat!
Te vagy az!
Nem bánod, ha lefotózlak?
Menjen a folyóhoz!
Voltam a folyónál. Nem sok minden van ott.
Vár önre.
A folyó vár rám?
Köszönöm.
- Helló! - Hagyja abba!
Miért? Nem szereted a fotókat?
Illetlenség.
Bocsánat, de ezek csak képek.
Az emlékmű arra van. Én nem vagyok kiállítási tárgy.
Nem az emlékmű miatt jöttem.
Akkor sajnálom.
Minden érdekesség ott van.
Szerintem te érdekesebb vagy.
Nem, nem vagyok az.
Kérhetek egy szívességet?
Körbevezetnél itt?
Idegenvezetőként.
Ugyan már, komolyan mondom. Kérlek!
Itt laksz. Ismered a környéket. Az érdekes helyeket.
Az idegenvezetőnk, nos, egy kissé…
Na mindegy.
Örülnék, ha körbevezetnél itt.
Komolyan mondja?
Fizethetek is.
Mennyit?
Napi száz rand?
- Hadd gondoljam át! - Mit kell ezen gondolkodni?
Dolgom van.
Például mi?
Semmi köze hozzá.
Várj!
Itt a számom.
Hívj fel…
miután elgondolkodtál rajta!
A nevem Tyra Black.
Fokvárosból jöttem.
Siya vagyok, és itt lakom.
Siya.
Hahó!
- Hogy talált meg? - Nem volt olyan nehéz.
Maga aztán nagyon furcsa.
Én komolyan veszem a túráimat.
- Nézze, Miss… - Tyra.
Miss Tyra, a nagymamám elég beteg.
Nem hagyhatom magára.
Sajnálom. Nem tudtam.
Kérlek!
Hívj Tyrának, csak Tyrának!
Segíthetek ezzel?
Minél előbb végzünk a házimunkával,
annál hamarabb indulhatunk.
Nem, nem mondtam igent a túrára.
Igaz, de nemet sem mondtál, ugye?
Oké, ez nem lehet túl nehéz.
Itt láttalak először.
Azt hittem, az utcán.
Nem, ott találkoztunk, de nem ott láttalak először.
De úgy éreztem, az sem az első alkalom volt.
Ezt hogy érti?
Nos, tudod…
Olyan ismerős vagy.
Mintha ismertelek volna… ismertük volna egymást korábbról.
Biztos nem azért, mert azt hiszik, hogy egyformák vagyunk?
Nem. Apám mindig azt mondta:
„Minden rejtélyre a legegyszerűbb válasz a helyes.”
Tanár volt?
- Kicsoda? - Az apja.
Zsaru.
Értem már, miért jársz ide.
- Miért? - A folyó.
Mindig egy irányba áramlik.
Kicsit olyan, mint az idő, halad előre,
és magával sodor oda, ahol lenned kell.
Siya!
- Mennem kell. - Miért?
Várj!
- Nem sok mindent mutattam. - Majd fogsz.
Szia!
Szóval újabban fehérekkel lógsz?
Honnan jöttél?
Kifulladtam.
Tudod, arra gyanakszom…
hogy szerelmi bájitalt adtál.
Rosszul tettem?
Egyáltalán nem.
Én is ezt tenném.
Láttak a folyónál?
Van egy fehér barátod?
Miért? Féltékeny vagy?
Egy fehérre?
Nem, ugyan!
Tshepo!
- Tudni akarom, mit akar. - Én sem tudom.
Azt mondta, vezessem körbe Sharpeville-ben.
De nem tudom. Úgy tűnik, valami mást akar.
Ezek a fehérek!
Minden évben úgy jönnek ide, mintha a tragédiánk érdekelné őket,
mikor az eleve miattuk történt.
Szerinted másképp alakul minden, ha nincs a mészárlás?
Nem tudom.
A nagyim talán még élne.
Vagy úgyis meghalt volna a kora miatt.
Nem, Siya.
Öregségben meghalni jobb annál, hogy hátba lőnek.
Nem tudom.
Minden halál egyforma.
Tegyük fel, hogy eldöntheted,
hogy a nagymamád hogy hal meg.
Mit választanál?
- Erről nem beszélhetünk. - De igen!
Válassz!
Egyszer már majdnem meghalt.
Egyedül volt, túladagolta az inzulint.
Nahát!
Azt hittem, az inzulin csak akkor öl meg, ha nincs belőle elég.
Nem…
De abban a pillanatban emlékszem, azt gondoltam…
talán ez a legjobb módja, hogy elmenjen.
Hogy békésen elaludjon.
Tudod…
Inkább ezt kívántam volna a nagymamámnak.
De ehelyett…
Nem felejthetjük azt a sok szörnyű halált.
Hogy felejthetnénk el,
amikor Mam' Zikode folyton emlékeztet rá?
Igen, az az idős hölgy őrült.
Úgy tűnik, látomásai vannak.
Mondd csak…
Mit tudsz róla?
A fehér barátodról?
Fokvárosban él…
imád fotózni, az apja pedig zsaru volt.
Ez kezd összeállni.
Az apja zsaru volt, aki feketéket lőtt le az apartheid alatt.
És ő most a kamerájával lövi a feketéket.
Csak lövöldöznek.
Azért vontál félre, mert a fehér nőről akartál beszélni?
Dehogy…
nem gyakran beszél az egész település egy ismerősödről.
- Ki beszél rólam? - Mindenki.
Szerinted honnan tudtam?
Tényleg a nőről akarsz beszélni?
Többet akarok tudni róla.
Tudod, mit?
- Valami másról akarsz beszélni? - Nem, hagyjuk!
Ne már, Siya!
Siya!
Bébi!
NE FELEDJÉTEK SHARPEVILLE-T!
FEGYVERT NEKI A VÉDELEMÉRT ÉS A GYŐZELEMÉRT!
HA EGY SÉRÜL, MINDENKI SÉRÜL
És láttam, mi volt az. Egy puffogó vipera.
Puffogó vipera!
Megláttam azt a kígyót, és kurvára lefagytam.
Tudom, mit érez.
De szembe kell néznie a félelmeivel.
Szembenéztem a félelmeimmel. Meg azzal a kígyóval.
És nem mart meg!
Helló!
Mit keresel itt?
Sajnálom! Én…
Úristen, hát így kell vendéget fogadni?
Honnan van a cigi?
A barátodtól.
Olyan kedves volt.
Nem vagyunk barátok.
Én nem így látom.
Ne bánja a modorát! Sok mindenen ment keresztül.
Köszönöm. Ugyan! Nem szívesen lát itt, szóval…
Köszönöm a beszélgetést. És a cigit.
Majd úgyis visszajön. Hamarosan!
- Viszlát! - Viszlát!
Sokáig elvoltál.
Sajnálom! Elszaladt az idő.
Tshepóval voltam.
Elfogadtad a hölgy ajánlatát?
Hallom, munkát ajánlott, de te elmentél Tshepóval.
És most visszakérte a pénzét?
Nem, azt mondta, nem akarsz egyedül hagyni.
Ezért úgy döntött, hogy szórakoztat.
Nem tudom, mit akar tőlünk.
Mit akarhatna itt?
Kedvelem őt.
Emlékeztet valakire, akit ismerek.
És ki az?
A régi főnököd, Mrs. Leroux?
Nem.
Az a ribanc!
Tehát ezek a nők Cato Manorban,
akik évtizedek óta a házi sörfőzésből éltek,
hirtelen bajba kerültek.
Az apartheid időszakában a kormány betiltotta a házi sört.
És ha elkaptak valakit,
lerombolták a házát, vagy lecsukták.
Komolyan. Csak úgy lehetett eladni, ha fű alatt csinálták,
és az is bajos volt.
És ami még rosszabb,
a kormány akkor döntött úgy,
hogy rendes kocsmákat nyitnak.
Tudják, mi az, hogy rendes?
Nem kellett többé faládákon vagy fémdobozokon ülni.
Tudják? Hanem így, mint a fehérek,
és a sör üvegekben jött. Mint az európaiaknál.
Igen.
Aztán a férfiak teljesen megfeledkeztek a nőkről és a házi sörükről.
És ez nagyon feldühítette a nőket.
Igen, ez engem is feldühítene.
Ami ezután történt, az még drámaibb volt.
Mi történt?
A nők úgy bedühödtek, hogy tiltakozni kezdtek.
Elbarikádozták az utcákat hogy a férfiak
ne tudjanak a kocsmákba járni.
Aztán a férfiak…
hívták a zsarukat.
Tipikus.
Megérkeztek a zsaruk,
és komplett lázadás tört ki.
Én mondom, fegyverek, gumibotok, lövöldözés!
És az eset során…
meghalt egy rendőr.
- Meghalt? - Meghalt.
Nos, hurrá a nőknek!
Igen, ez a baj. Maguk, fehérek azt mondják: „hurrá!”
Hurrá? Emberek haltak meg!
Emberek haltak meg, főnök!
Igen.
De nyolc évvel később,
amikor tiltakoztak a törvények elfogadásáért,
ugyanazok a zsaruk voltak ott!
És ugye még élt bennük a trauma a kollégájuk halála miatt.
És mit csináltak?
- Mit csinálnak? - Mit?
Tüzet nyitottak.
Azt mondja, azért történt a baj,
mert az apartheid rendőrsége egy nyolcéves haragot ásott el?
Pontosan.
Bosszú volt.
Baromságnak hangzik.
Igen.
És ez mitől baromság?
A zsaruk azért nyitottak tüzet, mert féltek.
Az apartheid zsaruinak nem kellett ok, hogy elintézzenek.
Feketének lenni elég volt.
De látja, ez olyan sztori, amit mesélhetne a túráin.
Igen, de nem segítene,
mert ez egy régi, unalmas történet, nem?
Nos, ez a hajó már elment.
Ez meg ki?
Ő az új idegenvezetőm.
Hát jobban néz ki.
Jaj, főnök! Ugyan már!
A nagyim küldött, hogy kérjek bocsánatot.
Gondoltam.
Udvariatlanul bántam önnel. Sajnálom.
Semmi baj. Nem probléma.
- Csatlakozol hozzánk? - Nem.
Teljesítettem a küldetésemet. Megyek.
Hadd sétáljak veled!
Ne butáskodj!
Tulajdonképpen hogy találtál meg?
Nem mondtam el, hol lakom.
Mindenki tudja, hol szeretnek lakni a turisták.
És hogy van a haldokló nagymamád?
Nincs túl rosszul.
Mióta cukorbeteg?
Szóval elmondta.
Túl régóta.
Mikor megy el?
Nos…
lehet, hogy tovább maradok, mint gondoltam.
Miért? Valami baj van?
Nem végeztem a dolgommal.
Csak néhány unalmas fényképem van az emlékműről.
Erre bárki képes. Nekem valami több kell.
Mire kellenek ezek a képek?
Nem nekem kellenek, hanem a…
Mindegy is.
A lényeg, hogy ütős képekre van szükségem.
Biztosan vannak itt érdekes helyek.
És érdekes dolgok.
A lényeg, hogy a szokatlant keressem, és…
Ott vagy például te.
Gyönyörű vagy, mint egy ékszer.
Szóval ezt csinálja? Helyeket árul?
Helyeket árulok.
Igen, egyelőre ez a munkám.
Igyekszem a legtöbbet kihozni belőle…
de ez a hely…
Itt minden és mindenki annyira ismerős!
És mégsem.
És valaki még jön nekem egy túrával.
Akkor hol kezdjük?
Először fedezzük fel az éjszakai életet!
Mármint táborozzunk?
Nem. Partizzunk!
Táncolhatok neked.
- Micsoda? - Hallottad.
Miért?
Inkább veled, mint valami idegennel.
Én… Furán nézne ki.
Helytelen, ha két nő táncol?
Tudod, mit?
Egy tánc.
Aztán végeztünk az éjszakára.
Öld meg azt a fehér nőt, haver!
Ide kell jönnöd.
Gyere ide most!
Tshepo, várj!
Hé! Hagyd abba!
Húzz innen a baromságaiddal!
Hol van a néped?
Hogy jönnek ide a népeink, mikor csak ketten vagyunk itt?
Nem vagy elég férfi ahhoz, hogy négyszemközt legyünk?
Te nekem egy senki vagy.
Tényleg?
Akkor miért macsóskodsz a barátnőd
és ez előtt a sok nagyszerű ember előtt?
Ők az én népem.
Itt van a bibi, ugye?
Ez a leszámolás ideje.
Azért piszkálsz,
hogy bosszút állhass azért, amit a népem tett veletek.
Oké. Hát ha ez az, ami kielégít,
akkor csináld, baszd meg!
Figyelj, Tshepo! Figyelj!
Csak táncolunk.
Csak szórakozunk.
Ennek a bulinak vége.
- Siya! - Hé!
Akarsz táncolni?
Kopj le!
Te kopj le!
Ne, elég lesz már!
Nem. Szép emlékeket akarok önről, amikor elmegyek.
- Már van elég. - Csak egyet!
Jaj! Elegem van.
Bántott téged?
Nem tenne ilyet.
Gondolkodtál már az ajánlaton?
Milyen ajánlaton?
Mondtam a nagymamádnak, hogy modell lehetnél Fokvárosban.
Szóval erről van szó.
Nem.
Nem számít.
A lényeg az… hogy te mit mondasz.
Nem hagyhatlak itt.
Miért nem?
Azt mondta nekem, hogy ott több lehetőség van, mint itt.
Nem, nagyi.
Oké, magyarázd el!
Nem, nagyi.
Gyermekem, azt kértem, magyarázd el.
Talán hagyjuk, hogy Siya maga döntsön!
Maradj ki ebből!
Nagyi, ne próbálj meggyőzni arról, hogy hagyjalak el!
Sosem tennék ilyet.
Sosem kértem, hogy maradj.
Adjon neki időt!
Idő…
Igen. Az a dolog.
Igen.
Hé, Hófehérke!
Nem akarsz elfutni?
Menj, fuss!
- Tudod, mit akar, haver? - Mit?
Úszni akar. Dobjuk a vízbe!
Úszni akarsz, mi?
Hallom, terveid vannak Siyával.
Ezzel basznád meg?
- Ez a farkad? - Nem!
Csak segíteni akartam neki.
Segíteni? Miben?
Nem számít. Nincs szüksége a segítségemre.
Végeztünk.
Hé, tesó!
Mire várunk?
Miért nem tesszük meg, amiért idejöttünk?
De hát látod.
- Mit? - Ez csak egy fehér.
Retteg.
- Eszednél vagy? - Tudod, hogy nem bántok nőket.
Szerintem te megőrültél.
Az, hogy én nem teszek semmit,
nem jelenti azt, hogy neked se kéne.
Te…
maradj az ügyön, barátom!
- Szia! - Szia!
Hogy vagy?
Nem túl jól.
Megvagy. Gyere csak!
Hát te?
Ne aggódj, biztonságban vagy.
Mi ez a szag?
Istenem… a pokolban vagyok?
Túl sokat kérdezel, gyermekem.
Csak ülj le, és nyugodj meg!
Tudom, ki vagy.
Imádkoztál az emlékműnél.
Az inkább tisztítás volt.
Mióta vagyok itt?
Pihenj, kérlek! Pihenj!
Nem. Mennem kell.
Hová? Hova mész?
Hol vannak a ruháim?
Hol vannak?
Tudod te egyáltalán, ki vagy?
Igen, tudom, ki vagyok.
Oké, nyugi!
Nyugodj meg!
Nyugalom!
Mi a fasz van?
Nyugalom!
Képzeld el, hogy modellkedsz!
De most komolyan.
Őrült a nő. Csak használni akart.
Ilyenek a fehérek.
Csak használják az embereket.
Igen, de láttalak.
Kiborultál.
- Én? - Igen.
Talán egy kicsit.
Kínos helyzetbe hoztál.
Oké.
Idiótaság volt, amit csináltam.
Idiótaság?
Idióta vagyok.
A te idiótád.
Most…
Szállj le rólam!
Honnan van ez a táska?
A srácok találták, és eladták nekem.
Nem, ez Tyra táskája.
Hülyeség. Rengeteg ilyen táska van a településen.
Istenem…
Tshepo, mit tettél?
Nem fogják megúszni.
A kibaszott fickó és a csicskája! Elkapom őket!
Elintézem őket, és a pokolban fognak rohadni.
Igyál!
Rózsaszín.
Igyál!
Te jó isten! Ez túl édes.
Nem fog sok jót tenni.
Miről beszélsz?
Igyál!
- Igyál! - Én…
Igyál!
Hol vannak a ruháim?
Hát bonjour mindenkinek!
A város egyik legjobb idegenvezetőjének kezében vannak.
Mit akarsz, buzgómócsing?
Elnézést.
A fehér nőt keresem.
Itt mindenki fehér. Velük dolgozunk.
Nem, a nőt a fényképezőgéppel. Tyrát.
Miss okostojást!
Ő terjeszti, hogy a túráim unalmasak.
Nem tudom.
Amikor utoljára láttam, azt mondták, egy helybéli vezeti körbe.
Igen, ez lett volna a dolgom, de most nem találom.
Szóval te fosztasz meg a kenyeremtől?
Talán idegenvezető vagy? Sharpeville-ológus?
Akkreditált vagy?
Nem…
Mit tudsz te erről a helyről?
Tudod, mit? Tűnj el!
Tűnés, menj innen!
Menj, mielőtt megpofozlak, és megvádolnak nők bántalmazásával!
Szóval, ahogy mondtam, a kutyafáját,
folytassuk is a túrát…
Miért keltél fel?
Mit akarsz?
Túl gyenge vagy ehhez.
Vissza kell mennem.
Kérlek, segítened kell!
Mindenki előre akar menni,
te meg vissza?
Hová mehetnék?
Hol voltál, mielőtt idejöttél?
Emlékszem, hogy a folyóba zuhantam.
Fuldokoltam.
Köszönöm, hogy megmentettél.
Nem, nem én mentettelek meg.
A folyó köpött ki.
Nem lep meg.
A legtöbb férfi ugyanezt tette velem.
Most imádkozol?
Mi? Nem.
Csak vacsorát fogok.
Nagyi!
Nagyi…
Nagyi! Istenem!
Nagyi, látod, miért nem hagyhatlak itt?
Csak szundítottam egyet. Tudtam, hogy felébresztesz.
De túl soká jöttél.
Sajnálom, nagyi.
Dolgom volt, Tyrát kerestem.
Attól tartok, valami rossz történhetett vele.
Miért mondod ezt?
Sehol sem találom.
- Menj, keresd meg! - Hogy, nagyi?
Vagy talán elment.
Nem, elmentem a házba, ahol megszállt,
és nem jelentkezett ki.
Menj, keresd meg, különben elmegyek én.
Nem, nagyi, nem vagy olyan jó állapotban.
Miért nem kéred meg Tshepót,
hogy küldje el az embereit, hogy keressék meg?
Azt gyanítom, hogy ő áll Tyra eltűnése mögött.
Miért mondod ezt?
Csinált valamit.
Tudod, mit?
Ha én valaha eltűnök,
azt szeretném, ha addig keresnél, amíg meg nem találsz
Nagyi, azt sem tudom, él-e még.
És te…
belül…
hogy érzed?
Menj, és keresd meg!
Igen…
Szóval, leányom,
én próféta vagyok.
Próféta.
Igen, imával és vízzel gyógyítom az embereket.
A fájdalomcsillapító elég lett volna. Pillanatok alatt kijöhettem volna innen.
Talán a te fájdalmadra nem hat a fájdalomcsillapító.
Igen, és ez még enyhe fogalmazás.
A fiatal lány a te lányod?
Szóval tudtad, hogy jön, ugye?
- Nem voltam biztos benne. - Ne hazudj!
Ne haragudj!
Sajnálom. Tudom, hogy félsz.
- Testvér! - Igen?
Mit tudtál meg?
Van egy könyv a zsaruk nevével, akik részt vettek a kirekesztésben.
És kinek a neve van rajta?
Na, kié?
Apámat először Sharpeville-be helyezték ki.
Húsz éve.
Black.
És nagyon csúnya dolgokat tettek.
A mészárlás.
Mindig kárörvendett felette. Egyszer sem érzett megbánást.
- Szóval mi a terv? - El kell mondanom Siyának.
- Tegyük meg! - Tegyük meg, testvér!
Tehát hazugsággal leplezte fájdalmát, hogy együtt tudjon élni vele.
Hogy tudjon aludni.
Aludni? Kiabált álmában.
Állandóan üvöltött a rémálmoktól.
Aztán a rémálom megölte.
Ez egy hónapja volt. Akkor jöttem rá.
Nem fényképezni jöttél ide.
Semminek nem volt értelme, amíg meg nem láttam őt.
Kit láttál meg?
Őt.
Hogy találtál meg?
A folyó.
Tudod, ez milyen őrülten hangzik, ugye?
Mam' Zikode megmentett.
Mondtam, hogy nem én mentettelek meg.
A folyó kiköpött, mert nem tartozol ide.
Szegény kicsit zűrös is.
Úgy tűnik, ma több halra lesz szükségem. Szóval…
hadd menjek!
Szia, Siya!
Jaj, nagymama!
Tshepo!
Siyát keresem.
Nem találom. Hol lehet?
A folyóhoz ment.
Mi a baj? Mit keres a folyónál?
Helyrehozza, amit elrontottál.
Mondd csak, nagymama…
mit követtem el?
Csak amit mindig.
A jó hír az…
hogy ki mint vet, úgy arat.
Az igazságra mindig fény derül.
Szóval szerinted…
Le kellene, hogy tartóztassanak… egy fehér ember megsebesítéséért?
Még egy fehéret sem büntettek meg a mieink kegyetlen irtásáért.
Ez tisztességes?
Ezt a rendőrségnek mondd, mikor letartóztatnak!
Tudod, nagyi, az az igazság, hogy egy erős ember kell nekünk.
Mint én és Muzi, nem egy olyan beteges ember, mint te.
A hozzád hasonló emberek miatt van az,
hogy soha nem fogjuk eloszlatni ezt a sötét felhőt.
Hozzám hasonlók?
Ki bántotta a feketéket?
Irtotta kecskékként?
Még akkor is, ha ellenzem az igazságtételt…
Ezek az emberek naponta jönnek ide,
hogy kárörvendjenek.
Hogy megmutassák, hogy rábólintottunk a zaklatásunkra.
A fehér hölgy sem különb, akivel úgy törődsz.
Nem…
Valami mást is megtudtam róla.
Egyértelmű, hogy ő a legrosszabb.
Remélem, a pokolban ég majd a családjával.
Megértem a fájdalmadat.
A fájdalommal az a helyzet…
hogy csak egy dolog enyhít rajta.
A halál.
- Nem, testvérem. Várj ! - Hé!
Tshepo, testvérem!
Tshepo!
- Tshepo, mit tettél? - Sittre akarsz jutni?
Igen, börtönbe?
Embereld már meg magad!
El kell menned.
Fokvárosba. Itt nem vagy biztonságban.
Gyere velem!
Tudod, hogy nem lehet.
Elvisszük a nagyidat is.
Azt nem tudom elképzelni.
Ő csak Sharpeville-t ismeri.
A nagyapám…
a férje is meghalt a mészárlásban.
Az életünk az inzulin beadása…
a kórházba járás és a nagyapám sírja körül forog.
Nem hangzik boldog életnek.
Neked tökéletes az életed?
Talán nem az események fontosak, hanem hogy ki van az életünkben.
Nem hagyhatsz békén, ugye?
Te sem engem, Siya…
Nem hagyhatsz békén.
A gonosz szellemek itt lebegnek.
A szellemek itt lebegnek, Atyám.
De te vagy az, aki mindent tudsz, Uram!
Mielőtt jöttél, minden tiszta volt az életemben.
Nem volt sok, de legalább tiszta volt.
Most semminek sincs értelme.
Sajnálom!
Hé, Siya!
Tshepo. Mennünk kell.
Nem. Bassza meg! Nem menekülök tovább.
Figyelj, Tshepo…
- Beszéljünk! - Miféle szarság ez?
- Tűnj innen! - Várj!
Mit keresel itt?
- Tshepo, kérlek, hagyd ezt! - Hagyjam?
Nem megyek vissza. Véget vetek ennek a szarságnak.
Kérlek, Tshepo!
Nem számít, mi történt közted és Tyra között.
Tyra majd elfelejti.
El fogja felejteni. Minden rendben lesz.
Nincs felejtés. Ismered a fehéreket? A sérelmét elmondja az egész világnak.
De ha ők bántanak minket… Az egy teljesen más történet.
Esküszöm, nem fog beszélni. Esküszöm!
Tyra, ígérd meg neki!
Fuss, Siya! Menj! Ha engem megöl, téged is.
Nem. Senki sem öl meg senkit.
Ezt akartad, ugye?
Bosszúért jöttél, hát megkapod.
Nyisd ki a csipád!
Az apja volt…
az egyik zsaru,
ami megölte az embereinket.
Ez igaz?
Igen.
Minek jöttél ide?
Nem tudom.
- Siya, nem tudom. - Általam vezekelsz?
Talán. Talán igen. Talán nem.
Csak azt tudom, hogy szeretlek,
és jóval azelőtt szerettelek, hogy megláttam a folyót.
Szerelem! Baromság!
Csak befejezné, amit az apja elkezdett.
Megfizetek érte, jó?
Igen. Igazad van.
Megfizetsz érte. Az biztos.
Tshepo, könyörgöm!
Biztosan meg fogsz fizetni érte.
- Könyörgöm, Tshepo! - Fogd meg!
Tshepo, bántod őt!
Engedd el!
Hagyd!
Nem a hús és a vér ellen harcolunk, hanem a szellemek ellen, Mindenható!
Tshepo…
Mi a…
Dicsőítünk, uram! Jöjj, Szentlélek!
Tshepo, mit tettél vele?
Mit tettél vele?
Tshepo!
Igen.
Népünk végre békében pihenhet.
És gyógyulhat, míg a Sátán szelleme leselkedik.
Ezt honnan szerezted?
A nagymamádé. De már nincs szüksége rá.
Tshepo, mit tettél a nagymamámmal?
Mit csináltál a nagymamámmal?
Megölted a nagymamámat!
Halleluja!
Hagyj békén!
Tshepo!
Semmisítsd meg az ördög munkáját!
Semmisítsd meg…
Engedj el!
Az ő nevében fog történni…
Az ő nevében…
Az ő szent nevében…
Halleluja!
Tűnj el innen!
Sajnálom, szerelmem.
Sajnálom, oké?
Tyra az enyém volt.
Amit tettél…
elvetted a múltamat és a jövőmet.
- Te kényszerítettél rá. - Nem.
A tetteiddel elátkoztál minket.
Tudom, hogy mindig is ezt akartad.
Most egész életedben menekülni fogsz.
Siya!
Mi legyen Siyával? Elmondja mindenkinek.
Tshepo!
Tudom.
És elengeded?
Nem tudom, testvérem.
Elegem van Siyából, ebből a helyből. Fáradt vagyok.
Akkor mit tegyünk?
Elmenekülünk.
Futni fogunk.
Meddig?
Örökké.
Igen, leányom.
Tyra eggyé vált…
a folyóval és az idővel.
Azt akarom, hogy köpje ki.
Hogy engedje el újra!
A folyó azért köpte ki, mert…
a lelke céltalanul bolyongott,
képtelen volt továbblépni…
mert elveszített valami nagyon fontosat…
a mészárlás napján.
Benned megtalálta, amit elveszített.
A lelke most már nem bolyong.
Nem menekül többé.
Mit elől menekült?
Nem menekült semmi elől.
Azért futott, hogy elszakadjon a testtől, amiben valaha éltél.
Hogy megvédjen téged.
Ott voltam?
Mind ott voltunk.
Még Tshepo is?
Tshepót egy álom öli majd meg, gyermekem.
Egy gyötrelmes álom…
de ahogy már mondtam,
Tyra eggyé vált a folyóval és az idővel.
Ne sírj!
Ne sírj, gyermekem!
Majd visszajön, és megtalál.
A feliratot fordította: Büki Gabriella