Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
APARTHEID-REGIMET I SYDAFRIKA UDFØRTE BRUTAL UNDERTRYKKELSE AF SORTE.
AL MODSTAND BLEV SLÅET NED MED MAGT OG EFTERLOD ELENDIGHED OG DØD.
FØLGERNE AF SHARPEVILLE-MASSAKREN I 1960 MÆRKES STADIG FLERE ÅRTIER SENERE.
Det var lige her, de fleste ofre faldt, da de løb væk fra politiet.
De fleste blev skudt i ryggen. Det viser, hvad der virkelig skete her.
Bang!
Indtil nu har ingen betjente eller deres overordnede
taget ansvar for det. Ingen er kommet i fængsel.
Ingen har sagt: "Jeg beklager de 69 sorte sjæle, der døde her den dag."
Hallo, dit fjols! Liv, ikke sjæle!
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Mam' Zikode. Det er det samme. Liv, sjæle.
Liv slutter, sjæle lever videre.
Tag jer ikke af dem. Fokuser på mig. De kommer bare for at bede.
Hvad beder de for?
De beder for, at den slags ikke gentager sig.
-Har de bedt sådan siden 1960? -Nej. Selvfølgelig ikke.
De gør bare som deres forgængere,
og så giver de opgaven med at bede videre til næste generation.
Kig ikke på dem. Det er bare en flok skøre nyangas.
Jeg vil se det. Den slags ser man ikke hver dag.
Vaal-floden er 1.120 kilometer lang.
Den er fuldt udviklet rent økonomisk.
Normalt på denne tid af dagen er den fyldt med både og folk, der fester,
men prisen på benzin er meget høj nu.
Vandet bruges i husholdninger og til industrielle formål.
Denne flod er Vaal-trekantens livsnerve.
Vi går videre. Og hold godt øje med jeres ejendele.
Hvis I ikke stoler på nogen, så stol på mig.
Kom så.
Frue, skal jeg bære Dem?
Frøken? Kom, vi går nu.
Jeg kommer nu.
Du må ikke fare vild her.
Jeg farer ikke vild.
Bedstemor? Det er spisetid.
-Jeg spiser senere, mit barn. -Men du har jo ikke spist i dag.
Jeg kan ikke give dig sprøjten på tom mave.
-Jeg er ikke sulten. -Så spiser jeg heller ikke.
Åh nej. Vil du nu sulte dig selv?
Hvis det kan få dig til at spise.
Okay, så spiser jeg lidt.
Sæt dig op, bedstemor.
Bare lidt.
Jeg beder for, at mine forfædre beskytter dig.
De har nok vigtigere ting at tænke på.
Lad ikke, som om forfædrene ikke findes.
Hvis de fandtes…
…ville de så have tilladt alt det her?
Du ser kun alt det dårlige og ignorerer alt det gode, de har gjort.
-Hvad for eksempel? -Dig, mit barn.
Jeg ville ønske, jeg var nok.
-Mit barn, du er nok. -Nej, det må du ikke sige.
Her, jeg kan godt selv.
Jøsses. Det er da ikke nok.
-Giv mig mere. -Nej, den fejl begår jeg ikke igen.
Du går i chok igen.
Vil du spise færdig før indsprøjtningen?
Jeg vil gerne have…
-…at du afslutter din uddannelse. -Så, bedstemor.
Nu giver jeg dig den.
-Jeg gør det selv. -Nej, bedstemor.
-Hej. -Hej.
-Har du sovet godt? -Skønt.
-Du har tydeligvis været her før. -I Vaal? Ikke rigtig.
Har du eller ej?
Jeg var nær blevet født her.
Min far var udstationeret her i 60'erne. Jeg er født lige efter i Cape Town.
Så jeg gik glip af alt det, der gjorde stedet berømt.
Det ville jeg nu ikke sige.
Undskyld. Dårlig joke.
Folk her har nok lignende måder at klare deres sorg på.
-Med dårlige vittigheder? -Det ville jeg da.
Og ham guiden. Er han virkelig den bedste, vi kan finde?
Han er dårlig. Rigtig dårlig.
Han er jo gal.
-Hvordan klarer man det? -Klarer hvad?
Alt muligt.
Alle har vel noget at klare.
Jeg tænker altid, at folk, der besøger mindesmærker
for ting, der er sket, flere år før de selv blev født,
må lede efter noget, der kan stille en trang.
Det afhænger af, hvilken side man står på.
Ja, måske.
-Hvorfor er du her? -Hvid skyld, hvad ellers?
Karma.
Karma hvad?
Det er derfor, jeg er her. Jeg tager billeder til rejsebrochurer.
Rejsebrochurer?
Det lyder spændende.
Hvis kat har du dræbt i et tidligere liv?
Vi må hellere komme videre.
Vi kører om 20 minutter. Lad os få lidt mad.
Sult og et varmt hoved er ikke en god kombination.
Det siger du ikke. I går blev jeg helt svimmel.
-Jeg så ting. -Hvilke ting?
-Jeg så en mand i røgen. -Dem er der mange af her.
Der sidder én lige foran dig.
Lidt slidt, men stadig…
Beklager, jeg er på det andet hold.
Det ville jeg aldrig have gættet. Men altså, det er fint med mig.
Jeg håber, de har flere overraskelser i dag.
Det skal du ikke satse på.
Nå, men nu er det jo også et mindesmærke for en massakre,
ikke Grand Rapids.
Jeg vil have mere smæk for skillingen.
Jeg håber, du finder noget interessant.
Måske. Det har jeg måske allerede.
BEGRAVELSESFORRETNING
Hov, undskyld.
Dig.
Må jeg tage et billede?
Gå ned til floden.
Jeg har været der. Der var ingenting.
Hun venter dig.
Venter floden mig?
Tak.
-Hej. -Stop.
-Hvorfor? Kan du ikke lide fotos? -Det er uhøfligt.
Undskyld, det er bare fotos.
Mindesmærket er derovre. Jeg er ikke udstillet.
-Jeg kom ikke for mindesmærket. -Det var synd. Alt det sjove er derovre.
-Jeg synes, du er sjovere. -Nej, det er jeg ikke.
Må jeg bede dig om noget?
Vil du vise mig rundt? Og være min guide.
Jeg mener det. Kom nu.
Du bor her. Du kender området. Alle de spændende steder.
Ham guiden, vi har, er så...
Nå, men jeg vil meget gerne have, at du viser mig rundt.
-Mener du det? -Jeg kan betale for det.
-Hvor meget? -Hundrede rand om dagen?
-Jeg skal tænke over det. -Over hvad?
-Jeg har andre ting, jeg skal. -Hvad?
Det vedkommer ikke dig.
Vent. Her er mit nummer.
Ring til mig,
når du har tænkt over det.
Jeg hedder Tyra Black. Jeg er fra Cape Town.
Siya, jeg er herfra.
Siya.
Hej.
-Hvordan fandt du mig? -Det var ikke så svært.
-Du er meget mærkelig. -Jeg går meget op i rundvisninger.
-Hør her, miss… -Tyra.
Miss Tyra, min bedstemor er meget syg. Hun kan ikke være alene.
Undskyld. Det vidste jeg ikke. Men vær sød at kalde mig Tyra. Kun Tyra.
Må jeg hjælpe?
Jo før dine pligter er klaret, jo før kan du vise mig rundt.
Jeg sagde ikke, at jeg ville.
Nej, men du sagde heller ikke, at du ikke ville.
Okay, det kan ikke være så svært.
Det var her, jeg så dig første gang.
Var det ikke på gaden?
Nej, det var der, vi mødtes. Ikke hvor jeg så dig.
Heller ikke det føltes som første gang.
-Hvad mener du? -Ja, du ved… Du virker så bekendt.
Det er, som om vi har kendt hinanden før.
Er det ikke bare, fordi I altid synes, vi ser ens ud?
Nej. Min far sagde altid:
"I et mysterium er det enkleste svar altid svaret."
Var han lærer?
-Hvem? -Din far.
Politimand.
-Jeg forstår godt, du kommer her. -Hvorfor?
Floden. Den flyder altid i samme retning.
Som tiden, der bare går og tager os med, der hvor vi skal hen.
Siya.
-Jeg er nødt til at gå. -Hvorfor?
Vent.
-Jeg viste dig ikke ret meget. -Det kommer.
-Hej. -Hænger du ud med de hvide nu?
Hvor har du været?
Jeg er helt forpustet.
Jeg har mistanke om, at du har givet mig en elskovsdrik.
-Gør det noget? -Overhovedet ikke.
Jeg ville gøre det samme.
Du var ved floden?
Har du fået en hvid ven?
Hvorfor? Er du jaloux?
På en hvid? Nej da.
-Tshepo? -Jeg ved jo ikke, hvad hun vil.
Heller ikke mig. Hun vil vises rundt i Sharpeville.
Men hun vil vist også noget andet.
Typisk hvide.
Hvert år lader de, som om de går op i vores tragedie, som de selv var skyld i.
Havde det mon været anderledes uden massakren?
Måske. Min bedstemor ville være i live.
-Hun ville være død af alderdom. -Nej, Siya.
At dø af alderdom er bedre end at blive skudt i ryggen.
Det ved jeg ikke. Døden er vel den samme.
Hvad ville du vælge, hvis din bedstemor skulle dø nu?
-Tshepo, det kan vi ikke tale om. -Jo, vi kan. Vælg.
Bedstemor var nær død. En overdosis insulin, da jeg ikke var der.
Nå. Jeg troede kun, insulin slog ihjel, når man ikke havde nok.
Nej…
Men dengang kan jeg huske, at jeg tænkte,
at det måske var den bedste måde at dø på.
Hun sov stille ind.
Der kan du se. Det havde jeg foretrukket for min bedstemor.
Men i stedet… Vi må ikke glemme deres grufulde død.
Umuligt, når mam' Zikode og hendes profeter konstant minder os om det.
Ja, den gamle kone er skør.
Hun ser åbenbart ting.
Sig mig, hvad ved du om hende?
-Din hvide veninde. -Hun bor i Cape Town.
Hun elsker at fotografere. Hendes far var betjent.
Nu giver det hele mening.
Hendes far var betjent og skød sorte under apartheid.
Nu skyder hun sorte med sit kamera. De skyder alle sammen.
Tshepo, hentede du mig for at tale om den hvide kvinde?
Ja. Det er ikke hver dag, hele byen sladrer om en, man kender.
-Hvem taler om mig? -Alle. Hvordan tror du, jeg vidste det?
-Vil du virkelig tale om hende? -Jeg vil vide mere om hende.
-Ved du hvad? -Er der noget, du vil tale om?
-Nej, glem det. -Kom nu, Siya.
Siya.
Skat?
HUSK SHARPEVILLE
GØR I SKADE PÅ ÉN, GØR I SKADE PÅ ALLE
Så så jeg, hvad det var. Det var en puffadder.
En puffadder! Da jeg så slangen, stivnede jeg totalt.
Jeg kender det godt. Men det er vigtigt at konfrontere sin frygt.
Det gjorde jeg også. Jeg konfronterede slangen.
Og den bed mig ikke!
-Hej. -Hvad laver du her?
-Undskyld. Jeg… -Sådan hilser man ikke på en gæst.
-Hvor fik du cigaretten fra? -Fra din ven. Hun er meget flink.
-Vi er ikke venner. -Det ser ellers sådan ud.
Tag dig ikke af hende. Hun har haft det svært.
Tak. Det er okay. Hun vil helst have, jeg går.
Tak for snakken. Og smøgen.
Du kommer tilbage. Snart.
-Farvel. -Hej!
Du var længe væk.
Undskyld. Tiden løb fra mig. Jeg var hos Tshepo.
Tog du imod damens tilbud?
Hun tilbød dig et job, og så gik du med Tshepo.
Ville hun have pengene tilbage?
Nej, hun sagde, du ikke ville efterlade mig alene.
Så hun ville holde mig med selskab.
Jeg ved ikke, hvad hun vil. Hvad vil hun her?
Jeg kan godt lide hende.
Hun minder mig om en, jeg kender.
Hvem er det? Din gamle chef, mrs. Leroux?
Nej. Den lede kælling.
Så kvinderne i Cato Manor,
som i årtier havde levet af at sælge hjemmelavet øl,
havde pludselig problemer. Apartheid-styret forbød hjemmelavet øl.
Hvis man blev snuppet, blev ens hus smadret, eller man røg i fængsel.
Det kunne kun sælges på det sorte marked, og selv det gav problemer.
Og for at gøre det endnu værre besluttede regeringen,
at de ville åbne rigtige værtshuse. Ved I, hvad jeg mener med "rigtige"?
Folk sad ikke på kasser længere. De sad sådan her, som hvide mennesker.
Øllene kom i flasker. Ligesom i Europa.
Ja.
Så glemte mændene alt om kvinderne og deres hjemmelavede øl.
Og det gjorde kvinderne meget sure.
Ja, det ville også gøre mig sur.
Det næste, der skete, var endnu mere dramatisk.
Hvad?
Kvinderne blev så sure, at de begyndte at protestere.
De barrikaderede gaderne, så mændene ikke kunne gå på værtshus.
Og mændene…
-…tilkaldte politiet. -Typisk.
Politiet ankom, og det endte i regulære optøjer.
Jeg siger jer. Skydevåben, stave, ild.
Under de optøjer døde en politimand.
-Døde? -Døde.
Nå, hurra for kvinderne, siger jeg.
Det er problemet. I hvide siger bare "hurra".
Folk døde den dag! Folk døde!
Ja… Men otte år senere,
da folk demonstrerede for nye love, kom det samme politi.
De havde stadig traumer efter deres kollegas død.
Så hvad gjorde de?
-Hvad gjorde de? -Hvad?
De åbnede ild.
Så du mener, problemerne opstod,
fordi apartheid-politiet bar nag otte år senere?
Præcis. Det var hævn.
-Det lyder som noget fis. -Ja.
Hvad er noget fis?
Politiet åbnede ild, fordi de var bange.
De behøvede ingen grund til at skyde folk. Det var nok at være sort.
Se, den historie kan du fortælle på dine rundvisninger.
Ja, men det hjælper ikke, for det er en gammel, kedelig historie.
Ja, men det tog er kørt.
Hvem er det?
Det er min nye guide.
Hun ser bedre ud. -Nej, chef. Helt ærligt.
-Min bedstemor bad mig sige undskyld. -Det tænkte jeg nok.
-Jeg behandlede dig dårligt. Undskyld. -Jeg er okay.
-Vil du sidde ned? -Nej.
-Jeg har udført min opgave. Jeg går igen. -Jeg går med.
Hold nu op.
Hvordan fandt du mig? Jeg har ikke sagt, hvor jeg bor.
Alle ved, det er her, turisterne elsker at bo.
-Hvordan har din døende bedstemor det? -Hun er okay.
Har hun haft diabetes længe?
Hun fortalte det.
Alt for længe.
-Hvornår rejser du? -Jeg…
Jeg bliver måske lidt længere, end jeg troede.
Hvorfor? Er der noget galt?
Mit arbejde er ikke færdigt.
Jeg har kun nogle kedelige fotos af mindesmærket.
Dem kan alle tage. Jeg har brug for noget mere.
-Hvad skal du med alle de billeder? -De er ikke til mig, men til…
Glem det. Pointen er, at jeg har brug for nogle fede billeder.
Jeg er sikker på, her er nogle interessante steder. Og ting.
Pointen er at lede efter det usædvanlige…
Se bare dig. Du er smuk som en juvel.
Er det dit arbejde? At sælge steder?
Sælge steder.
Ja, det er mit job indtil videre. Jeg prøver at få det bedste ud af det.
Det her sted…
Alle og alt her er bare så velkendt.
Og samtidig ikke. Og nogen skylder mig en rundvisning.
Hvor vil du begynde?
Måske med at nyde nattelivet.
Mener du camping?
Nej. Jeg mener fester.
Jeg kan danse for dig.
-Hvad? -Du hørte mig godt.
-Hvorfor? -Hellere dig end en eller anden fremmed.
Jeg… Det ville virke underligt.
Må to kvinder ikke danse?
Hør her.
Én dans. Så er vi færdige for i aften.
Du må dræbe den hvide kvinde.
Kom herhen hurtigt. Kom nu!
Tshepo, vent.
Hallo! Stop.
Skrid med dit pis! Hvor er dit folk?
Hvorfor taler du om folk, når vi kun er os to?
Er du ikke mand nok til bare os to?
Du er intet for mig.
Er det rigtigt?
Hvorfor spiller du så macho foran din kæreste og alle de skønne mennesker?
Det er mit folk.
Nå, det er der, skoen trykker. Det er hævnens time.
Du overfalder mig som gengæld for det, mit folk gjorde mod jer.
Okay. Hvis det tilfredsstiller dig, så gør det dog, for fanden!
Hør nu! Tshepo, hør nu her.
Vi danser bare. Og har det sjovt.
Festen er slut.
Siya? Siya?
-Vil du danse? -Pis af!
Pis selv af.
Nej, nu er det nok.
Nej. Jeg vil have smukke minder om dig, når jeg rejser.
-Du har rigeligt. -Ét til.
Jeg har fået nok.
Slog han dig?
Sådan er han ikke.
Har du tænkt over tilbuddet?
Hvilket tilbud?
Jeg sagde til din bedstemor, at du kunne blive model i Cape Town.
Nå, det er derfor.
Nej.
Det er lige meget.
Det vigtigste er, hvad du selv siger.
-Jeg kan ikke efterlade dig her. -Hvorfor ikke?
Hun siger, at der er flere muligheder end her.
Nej, bedstemor.
Okay, så forklar mig det.
Nej, bedstemor.
Mit barn, jeg bad dig forklare mig det.
Måske bør vi lade Siya bestemme selv.
Bland dig udenom.
Bedstemor, hold op med at overtale mig til at forlade dig.
Det gør jeg aldrig.
Jeg bad dig ikke blive.
-Giv hende tid. -Tid?
Ja. Tid.
Ja. Blegfjæs.
Vil du løbe?
Så gør det. Løb.
Ved du, hvad hun vil? Hun vil svømme. Vi giver hende en dukkert.
Vil du gerne svømme?
Du har planer for min pige. Vil du kneppe hende med det der?
-Er det din pik? -Nej! Jeg vil bare hjælpe hende.
Med hvad?
Hun har ikke brug for hjælp, så det er slut. Slut.
Hej, bror.
Hvad venter vi på? Hvorfor gør vi det ikke bare?
Se dog på hende.
-Se hvad? -Hun er bare en hvid. Hun er bange.
-Hvad mener du? -Jeg gør ikke kvinder fortræd.
Du er sindssyg.
Bare fordi jeg ikke gør det, kan du jo godt gøre det.
Du… kan ordne hende, min ven.
-Hej. Hvordan har du det? -Ikke så godt.
Der er du. Kom så her.
-Dig? -Bare rolig, du er i sikkerhed nu.
Hvad er det for en lugt?
Åh gud. Er jeg i helvede?
Du spørger for meget. Læg dig nu ned og slap af.
Jeg kender dig. Fra mindehøjtideligheden. Du bad.
Det var en rensning.
-Hvor længe har jeg været her? -Læg dig nu ned.
-Nej, jeg må af sted. -Hvor? Hvor skal du hen?
Hvor er mit tøj? Hvor er mit tøj?
Ved du, hvem du selv er?
Ja, jeg ved, hvem jeg er.
Okay, slap af.
Tag det roligt. Rolig.
Hvad fanden?
Slap af.
Forestil dig lige dig som model. Helt seriøst.
-Hun er skør. Hun vil bare udnytte mig. -Sådan er hvide mennesker.
De udnytter folk.
Ja, men jeg så dig godt. Du var rystet.
-Mig? -Ja.
Måske lidt.
Det var flovt for mig.
Okay. Det, jeg gjorde, var idiotisk.
Idiotisk?
Jeg er en idiot.
Jeg er din idiot.
Din idiot.
Nej.
Tshepo, stop.
Hvor har du den fra?
Jeg købte den af en af gutterne.
Nej, det er Tyras taske.
Sludder, der er masser af tasker som den.
Jøsses…
Hvad har du gjort?
De får ikke lov at slippe. Jeg får ram på den skid og hans makker.
Og så kan de rådne op i helvede.
Drik.
-Det er lyserødt. -Drik.
Det er alt for sødt.
Det vil ikke hjælpe dig.
Hvad mener du?
Drik.
-Drik. -Jeg…
Drik!
Hvor er mit tøj?
Bonjour, alle sammen.
I er i gode hænder hos en af byens bedste turistguider.
Hov, hvad er der? Beklager.
-Hvor er den hvide kvinde? -Her er mange hvide.
Nej, kvinden med kameraet. Tyra.
Lille frøken Klog. Som siger til alle, at mine ture er kedelige.
Det ved jeg ikke. Sidst jeg så hende, sagde de, at en herfra viser hende rundt.
Ja, det var mig. Nu kan jeg ikke finde hende.
Så det er dig, der tager brødet ud af munden på mig?
Er du måske guide? Er du Sharpeville-olog?
-Er du akkrediteret? -Nej…
Hvad ved du om stedet?
Ved du hvad? Forsvind.
Forsvind herfra.
Gå, før jeg slår dig, og de anklager mig for vold mod kvinder.
Så, som jeg sagde, vil vi fortsætte turen.
Hvorfor er du stået op? Hvad vil du? Du er for svag til at være her.
Jeg må tilbage. Vil du ikke nok hjælpe mig?
De fleste vil fremad, og du vil tilbage?
-Hvor skal jeg ellers hen? -Hvor var du, før du kom her?
Jeg husker kun, at jeg faldt i floden. Og var ved at drukne.
Tak, fordi du reddede mig.
Nej, jeg reddede dig ikke. Floden hostede dig op.
Det overrasker mig ikke. De fleste mænd i mit liv har gjort det samme.
-Beder du? -Nej. Jeg skaffer bare mad.
Bedstemor?
Bedstemor? Åh gud.
Bedstemor, kan du se, hvorfor jeg ikke kan forlade dig?
Jeg tog en lur. Jeg vidste, du ville vække mig.
-Du var for længe væk. -Undskyld, bedstemor.
Jeg ledte efter Tyra. Jeg frygter, der er sket hende noget.
-Hvorfor tror du det? -Jeg kan ikke finde hende.
-Så led efter hende. -Hvordan?
Måske er hun rejst.
Nej, jeg spurgte på hotellet, og hun har ikke tjekket ud.
Gå ud og led efter hende, ellers gør jeg.
Nej, bedstemor, det kan du ikke.
Hvorfor får du ikke Tshepo til at sende sine drenge ud for at lede?
Jeg tror, han står bag Tyras forsvinden.
Hvorfor det?
Han gjorde noget.
Ved du hvad? Hvis jeg forsvinder, skal du lede, indtil du finder mig.
Jeg ved ikke, om hun er i live.
Inderst inde, hvad føler du så?
Led efter hende.
-Ja, min pige, jeg er profet. -Profet?
Ja, jeg helbreder folk med bøn og vand.
Nå, smertestillende havde klaret det. Så havde jeg hurtigt været væk.
Måske er din smerte ikke den slags, som piller kan fjerne.
Ja, det kan man vist roligt sige.
Er pigen din datter?
Så du vidste, hun kom?
-Jeg var ikke sikker. -Du skal ikke lyve.
Undskyld.
Undskyld. Jeg ved, du er bange.
-Bror? -Ja?
Hvad fandt du så?
Navnene på alle de politifolk, som var indblandet i diskrimination.
-Gæt, hvis navn jeg fandt? -Hvem?
Min fars første post var her i Sharpeville. For 20 år siden.
Black.
De gjorde meget slemme ting.
Massakren.
Han pralede altid med den. Han følte aldrig anger.
-Hvad er planen? -Jeg må fortælle Siya det.
-Så gør vi det. -Vi gør det sammen.
Han maskerede smerten med løgn, så han kunne leve med den.
-Og sove om natten. -Sove? Han skreg i søvne.
Han skreg hver nat af mareridt. Og så slog mareridtet ham ihjel.
Det er en måned siden. Så vidste jeg det.
Du kom ikke for at tage billeder.
Intet gav mening, før jeg så hende.
Så?
Hende.
Hvordan fandt du mig?
-Floden. -Ved du godt, hvor skørt det lyder?
Mam' Zikode reddede mig.
Nej, jeg reddede dig ikke.
Floden hostede dig op, fordi du ikke hører til her.
Hun er lidt tosset.
Jeg får vist brug for flere fisk i dag. Det må jeg hellere.
Siya!
Åh, bedstemor.
Tshepo.
Jeg leder efter Siya.
Ved du, hvor hun er?
Hun gik ned til floden.
Hvad laver hun dernede?
Hun får styr på dit rod.
Sig mig lige…
…hvad har jeg gjort?
Hvad du altid gør.
Men heldigvis…
…høster man, som man har sået. Sandheden kommer altid frem til sidst.
Så du mener…
…at jeg bør anholdes for at have såret én hvid?
Mens ikke én hvid blev straffet for deres brutale drab på os?
Lyder det retfærdigt?
Sig det til politiet, når de anholder dig.
Ser du, bedstemor,
jeg har brug for stærke mennesker. Som mig og Muzi.
Ikke en syg olding som dig.
Det er på grund af mennesker som dig,
at vi aldrig kommer ud af den mørke sky.
Mennesker som mig? Hvem gjorde de sorte fortræd?
Dræbte dem som geder?
Mig, der kæmper for retfærdighed?
De kommer her hver eneste dag for at hovere.
For at vise os, at vi forblev tåber og lader os krænke af dem.
Din elskede hvide dame er præcis ligesom dem.
Nej. Jeg har fundet ud af noget andet om din hvide dame.
Hun er den værste af dem alle.
Jeg håber, hun og hendes familie brænder i helvede.
Jeg hører din smerte.
Smerte…
Kun én ting kan fjerne den.
Døden.
Nej, bror. Vent…
Tshepo, bror.
Tshepo.
-Tshepo, hvad har du gjort? -Vil du i fængsel? Vil du?
Mand dig dog op!
Du må væk.
Tag til Cape Town. Du er i fare her.
-Tag med. -Det kan jeg jo ikke.
-Vi tager din bedstemor med. -Det går ikke.
Hun kender kun Sharpeville.
Min bedstefar, hendes mand, blev også dræbt i massakren.
Vores liv består af insulinen, hospitalet og min bedstefars grav.
Det er da ikke et liv.
Men dit liv er perfekt?
Måske er det ikke, hvad man har i livet, men hvem.
-Du kan ikke lade mig være, vel? -Det kan du heller ikke. Lade mig være.
Onde ånder svæver over os. Onde ånder svæver, fader.
Før du kom, var alt klart i mit liv.
Det var ikke meget, men det var klart.
Nu giver intet mening.
Undskyld.
Siya!
-Tshepo. Vi må væk. -Nej. Fuck det. Jeg stikker ikke af mere.
-Tshepo, vi kan tale om det. -Hvad er det for noget pis?
-Skrid med jer. -Vent. Hvad laver du her?
-Tshepo, hold nu op. -Holde op?
Jeg går ikke igen. Det her pis slutter nu.
Jeg beder dig, Tshepo.
Det mellem dig og Tyra er lige meget nu. Tyra glemmer det hele.
Alt bliver normalt igen.
Glemmer? Kender du de hvide? En enkelt slag, og hun fortæller alle det.
Men når de gør os fortræd, er det en helt anden historie.
Hun sladrer ikke. Jeg beder dig. Tyra, sig, du ikke sladrer.
-Løb, Siya. Efter mig dræber han dig. -Nej. Ingen dræber nogen.
Er det ikke det, du vil? Du kom for at få hævn. Værsgo.
Åbn øjnene.
Hendes far…
…var en af de betjente, som slog os ihjel.
Er det rigtigt?
Ja.
Hvorfor kom du?
-Det ved jeg ikke. Siya, jeg ved det ikke. -Er jeg din bod?
Måske. Måske er du. Måske ikke. Jeg ved kun, at jeg elsker dig,
og at jeg har elsket dig, længe før jeg så floden.
Elsker? Sådan noget pis! Hun vil fuldføre det, hendes far startede.
-Jeg skal bøde for det. -Ja, nemlig.
-Du skal bøde for det. -Tshepo, jeg beder dig.
Du kommer til at bøde.
-Tshepo! -Hold hende!
Tshepo, du gør hende fortræd! Slip hende!
Vi kæmper hverken mod kød eller blod. Vi ophøjer dig, Herre!
Hvad…
Bliv fyldt af Helligånden!
Tshepo, hvad har du gjort ved hende? Hvad har du gjort?
Ja. Ja. Endelig kan de hvile i fred.
Og helbred, når Satans ånd lurer, min Gud.
-Hvor har du den fra? -Det er din bedstemors.
-Hun har ikke brug for den mere. -Hvad har du gjort ved min bedstemor?
Hvad har du gjort ved hende? Du har slået min bedstemor ihjel!
Halleluja.
Slip mig!
Tshepo…
Fjern djævelens arbejde!
Slip mig!
Lad mig være.
Undskyld, skat.
Undskyld.
Tyra var min.
Det, du gjorde…
Du tog både min fortid og min fremtid.
-Du tvang mig. -Nej.
Dine handlinger har forbandet os.
Du har altid villet gøre det her.
Nu skal du leve hele dit liv på flugt.
Siya. Siya!
Siya.
Siya. Siya!
Hvad gør vi med Siya? Hun fortæller det.
Tshepo?
-Det ved jeg. -Lader du hende gå?
Det ved jeg ikke.
Jeg er træt af Siya, træt af det her sted. Bare træt!
Hvad skal vi gøre?
Stikke af.
Vi stikker af.
Hvor længe?
Altid.
Ja, min pige.
Tyra er nu blevet ét…
…med floden og med tiden.
Jeg ønsker, at floden hoster hende op. Og slipper hende igen.
Floden hostede hende op…
…fordi hendes ånd vandrede hvileløst rundt og ikke kunne få fred…
…fordi hun mistede noget meget vigtigt…
…i massakren.
Hun fandt, hvad hun havde mistet, da hun fandt dig.
Hendes ånd strejfer ikke længere om. Hun er ikke på flugt længere.
På flugt fra hvad?
Hun flygtede ikke fra noget.
Hun ville gøre sig fri af den krop, du engang levede i.
For at beskytte dig.
Var jeg der?
Vi var der alle.
Selv Tshepo?
Tshepo bliver dræbt af en drøm, mit barn.
En ulidelig drøm…
…men som jeg sagde før,
er Tyra nu blevet ét med floden og tiden.
Du skal ikke græde. Du skal ikke græde, mit barn.
Hun kommer tilbage og finder dig.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve