Downloaded from YTS.MX
EN NETFLIX ER EN JOKE FESTIVAL SPECIAL
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ER EN JOKE FESTIVALEN PRÆSENTERER
Velkommen til værterne for Ladies Night Live.
Mine kære venner, Jane Fonda og Lily Tomlin!
Tak.
-Tak. -Ja, tak.
-Mange tak. -Tak.
-Tak, allesammen. -Mange tak.
Hej.
-Hej. -Wow.
Hej. Hey.
Lily, det lød, som var det Guds stemme, der introducerede os.
Det kan godt være.
Jeg fornemmer, Gud er blevet en slyngel.
Wow, afspilningen af… starten med Dolly…
Publikummet. Det er surrealistisk.
Surrealistisk er den nye realitet. Ikke?
Vi er glade for at være her i aften,
i det smukke historiske Hollywood Palladium.
Ja!
Ja.
Med alle vidunderkvinderne her.
Måske ville et mere passende ord være
"her-storic".
Og til dem, der er i tvivl, er det her ikke en prisuddeling.
Ja. Kvinderne her har allerede vundet flere priser,
end Netflix algoritmerne kan holde styr på.
Men i dag er der så meget big data, der har med kvinder at gøre.
Måske skulle vi finde på et nyt ord: "girl-goritmer".
Du er så woke, at jeg får kvalme.
Vi skal ikke uddele priser i aften,
for alle her er vindere.
Ikke? Vi er her for at fejre "Kvinder i Comedy".
Vi er alle fra "girl-goritme"-generationen.
Vi fejrer også…
…syv sæsoner af Grace and Frankie. Gud.
Åh gud.
Det havde jeg nær glemt.
Din korttidshukommelse viser sig.
Svigt i synapserne.
Ha ha ha.
Nå, men vi har sådan nogle gode fans.
Og vi har indsamlet nogle spørgsmål til aftenens show.
-Så… -Vi tænkte på
at besvare nogle af dem.
Er I klar?
"Hvilke kvinder har haft mest indflydelse på dig?"
På mig?
Ah… Greta Thunberg.
-Katharine Hepburn. Dolly, selvfølgelig. -Selvfølgelig.
Reba, Nancy Pelosi,Jane Goodall.
Elizabeth Warren, AOC.
Christiane Amanpour.
Folk siger, jeg ligner hende.
Melissa McCarthy.
Det er godt.
-Fik vi nævnt Dolly? -Ja, vi gjorde.
Wanda Sykes.
Og de tapre kvinder fra Ukraine!
Og for resten skal vi alle blive ligesom de tapre kvinder
fra Ukraine og bekæmpe det, der er ved at komme gennem vejbommen,
I ved hvorfra.
Taler du om højesteretten?
Jeg taler om SCOTUS.
-Ikke skrotum. -SCOTUS.
SCOTUS.
Men jeg vil ikke tale om det.
-Det giver mig kvalme. Kom. -Næste spørgsmål.
"Lily, du har sagt, at din partner Jane Wagner er Jane nummer et,
og at Jane Fonda er Jane nummer to.
Er der en Jane nummer tre eller fire?"
Det håber jeg ikke!
Tro mig, to er mere end nok.
Okay, lad os nu se.
"Hvad var din værste audition?"
Var det ikke meningen, vi skulle fejres i aften?
Jeg forstår, hvis du ikke vil tale om det.
Jeg blev givet
tjansen at være vært i showet Is It Cake?
Og nej, jeg vil ikke tale om det.
Vi tager det sidste.
"Holder du en taknemmelighedsdagbog, og i givet fald,
hvilke ting er du taknemmelig for?"
Jane, jeg er taknemmelig for dig.
Og jeg er taknemmelig for dig, Lily.
Åh, tak.
Åh gud, og vi er også taknemmelige for det utrolige udvalg
af komikere til jer her til aften.
Netop, vi skal være her hele aftenen,
-så lad os begynde. -Jep.
Vores første gæst er skuespiller, komiker og en sensation på de sociale medier.
Jeg har holdt af hende, siden jeg hørte hendes allerførste tur,
der hed "Farvelturen".
-Tag godt imod… -Heather McMahan!
Det er et surrealistisk øjeblik.
Jane og Lily, mine damer og herrer, giv dem en hånd!
Det har vi ikke fortjent.
Tak for, vi måtte komme.
I har ingen anelse om, da jeg var lille i Atlanta,
ville jeg aldrig have troet, jeg skulle komme til at stå her i en powerblazer
med jer to barske tæver.
Jeg elsker jer. Tak for, jeg måtte komme.
Åh gud, det her er ikonisk.
Hvordan har I det?
Ja.
Lad mig være ærlig.
Det er et dristigt udsagn, men kvinder er i sagens natur bedre
til at håndtere nødsituationer end mænd.
Ikke? Er I enige, damer?
Jeg lod mærke til det under pandemien.
Jeg ved ikke, hvor I var, da nyheden kom,
men jeg var i min lille lejlighed i New York,
og det havde min mand det rigtig svært med.
Han fik sit første panikanfald, og lad mig være ærlig,
det var det sjoveste, jeg nogensinde har set.
Min mand er 1,85 meter, italiensk new yorker,
og han sidder i vores IKEA-sofa med en Penn State trøje
og klamrer sig til en sandwich, mens han gynger frem og tilbage
og siger: "Det er ikke godt, skat! Ikke godt!"
Jeg siger: "Skat, se på mig.
Se på mig. Fokuser, okay?
Vi må holde sammen. Vi er beredte. Fat det nu!"
Og han siger: "Skat. Jeg kan ikke det her.
Kan ikke. Du ved, min største frygt er…
Du ved, min største frygt er at dø!"
Det siger du ikke, Jeff!
Selvfølgelig er din største frygt at dø!
Det er nok alles største frygt!
Faktisk er min at få Nordstrom-kreditkortet afvist,
Gud ved, hvornår.
Er du klar over, at den tomat-basilikumsuppe er for vild!
Jeg vil dog sige,
ligeså meget som min mand kan være en lille tæve,
så var han virkelig min mester.
Vi havde fertilitetsproblemer.
Og jeg var virkelig nede sidste år.
Kunne ikke få et barn.
Han sagde: "Lad os få en hund.
Vi kan ikke få et barn. Lad os få en hund."
Er her nogle hundemødre?
Ja, for fanden.
Skøre kællinger. Jeg elsker det.
Jeg prøvede at redde en hund.
Er der nogle redningsmødre derude? Ja.
Reddede I? Fik I reddet den hund?
Godt for jer.
Jeg prøvede.
Jeg sværger, jeg prøvede at redde.
Men efter omtrent det syvende redningsbureau,
der ligesom foretog et "let baggrundstjek" af mig…
…blev jeg afvist, og min mand var stiktosset.
Sådan: "Ved du hvad? Fuck det.
Se mig i øjnene. Streng dig an, Heather.
Det er nonsens. Vi fortjener at være hundeforældre.
Hør på mig lige nu.
Jeg vil have, du går ned til banken og hæver 6.000 dollars.
Vi skal have os en raceægte!"
Og hvad gjorde vi?
Midt under pandemien satte vi os ind i min Jetta
og kørte til Georgia-Tennesee grænsen.
Jeg drejede ind på parkeringspladsen af et lukket Waffle House.
Det var sådan, man vidste, at verden var i brand.
Jeg fræsede ind…
…åbnede mit soltag, jeg mener det,
jeg rakte 6.000 dollars i kontanter ud gennem soltaget til en avler.
Hun rakte mig en perfekt lille Rigatoni Cannoli Gandolfini Daniels.
Gennem det skide soltag!
Det var som en scene fra Løvernes Konge, som…
Jeg elsker den hund så højt, den er min baby.
Jeg ved ikke, om I har hørt det for nyligt,
men en kvinde er blevet sat af et fly,
fordi hun gav bryst til sin kat.
Har I hørt om det?
Gæt engang. Jeg forstår det sgu godt, okay?
Det vilde er, jeg er blevet narret,
fordi jeg købte en dyr raceægte.
Jeg har den vanskeligste hund, der findes.
Han er en Frenchie, de har mange problemer.
Men hver gang han skider, stritter hans øjne ud.
Ja, han bliver helt skiløjet og anstrengt.
Og han gør ikke.
Han kan kun skrige som en flyveøgle.
Han gør sådan her…
Ja.
Når jeg går tur med ham, og folk kommer hen og siger:
"Åh gud, Rigatoni! Han er så sød. Må jeg røre?"
Så siger jeg: "Nej, beklager.
Træd tilbage. Vi træner stadig.
Han er blevet reddet, så…"
Tak, venner! Jeg hedder Heather McMahon!
Vores næste gæst er en fabelagtig komiker.
Det er så skønt at have hende med.
Hun er en fremragende stand-up-skuespiller, podcaster
og værtinde for Netflix' egen The Circle.
Det er Michelle Buteau.
Hvad så!
Hvad så?
Kom så, Jane! Kom så, Lily!
Åh, du godeste, mange tak for, at jeg må være med, folkens.
Åh!
Min julefremtid i en blazer, jeg elsker jer så meget.
Vi ses til Kwanzaa-festen. Ja!
Herregud. Hvad laver jeg her?
De testede mig ikke for beruselse.
Det er så rart. Helt ærligt, så rart.
Sidste gang jeg lavede stand-up på Netflix, var Trump præsident!
Det er vanvittigt!
Længe siden.
Sidste gang jeg lavede stand-up på Netflix,
brugte Adele og jeg samme størrelse.
Godt for hende!
Kan I huske det, venner,
i begyndelsen af karantænen
fik vi fortalt, vi skulle blive hjemme i to uger.
Kan I huske det? Jeg tænkte: "To uger?
Hvad skal jeg lave i to uger?
Det er vild lang tid!"
Jeg gjorde, hvad alle gjorde.
Jeg sagde: "Tjek lige mit bananbrød. Åh, super fugtig!"
Hold kæft.
Alle mine Insta-historier sagde: "Det er karantænetid!"
Og tre måneder inde i det, åh, var jeg et vrag!
Jeg gik ind på Instagram, bare for at se, hvor slem jeg var,
og jeg havde det her indlæg, og det sagde:
"Hey venner…
…hvordan går det?
Svar ikke. Jeg ved, det er et ladet spørgsmål.
Bare send mig jeres yndlingscitat i faresituationer?"
Hvad?
Send mig jeres yndlingscitat?
Hvis din ven beder dig om at sende et yndlingscitat,
skal man tjekke, hvordan hun har det. Hun har det ikke godt!
Jeg har det ikke godt!
Det var som i Upside Down i Stranger Things,
mine venner var i så slet forfatning.
Dem med hår var skaldede,
de skaldede havde hår… Det var vanvittigt!
Da jeg så kom til frisøren…
Og sorte frisører
burde betragtes som "essentielle arbejdere," okay?
Da jeg kom til frisøren et halvandet år senere,
var jeg mere begejstret, end da jeg så min mor.
Jeg var ligesom
sønnen i slutningen af Farven Lilla.
Jeg sagde: "Mama."
"Mama…"
Der er nogle af jer, der skal se Farven Lilla.
Virkelig?
Vi fik en genstart!
Ingen undskyldninger!
Og så fandt vi ud af, hvordan man kunne få virussen,
og det var dybest set alle hullerne i ens ansigt.
Jeg er ikke videnskabskvinde, men: "Alle hullerne i ansigtet?"
Jeg tænkte: "Jeg er færdig. Mit ansigt er så stort."
Meget udtryksfuldt.
Og man skal virkelig kende sig selv på en intim måde
med det mundbind på konstant.
Kan I huske, hvor I var,
første gang, I bøvsede i mundbindet?
Jeg tænkte: "Hvem var det?"
"Det er mig!"
Det var som en ansigts-skedeprut.
Jeg var chokeret!
Jeg måtte ringe til min mand og undskylde
for at have slået skedeprutter i hans ansigt i 11 år!
Jeg troede, det var sjovt!
Jeg har endda et øgenavn til hende. "Caribisk Skedeprut".
Og hun har en sang. Caribisk Skedeprut
Jeg har lige fået ris og bønner
Jeg er mor til en.
Tak.
Det var vanvittigt. Vi skulle have mundbind på for at redde liv.
Det var vi nødt til, ikke?
Når der var nogen, der døde,
blev jeg så vred, når jeg så nogens næse.
Og det var altid en ældre mands næse.
De… Jeg kan se jer. I var pisseligeglade.
Bill, Bob, James, hvem end I fucking er,
jeg så… Jeg var så gal… Jeg tænkte: "Væk med den næse!"
Kan I huske for nogle år siden, da fyre tog deres pik frem på arbejdet?
Og vi tænkte: "Ingen gider at se din pik."
Denne gang tænkte jeg: "Ingen vil se din næse!"
De mænd lavede mig om til en Karen!
Jeg sladrede i Whole Foods.
Jeg sagde: "Hans næse er fremme!"
"Han er nede ved grillkyllingerne. Det er ikke okay!"
"Nu er han henne ved oksehalen. Hvad fanden!"
Det er ikke okay!
Og under karantænen, åh gud,
lærte man, hvem ens folk var, ikke?
Om det var venner eller familie,
jeg anede ikke, jeg kendte så mange vaccine-modstandere.
Det var gakgak.
Jeg havde mange venner, der sagde:
"Hvorfor vil du vaccineres?"
Og jeg svarede: "På grund af døden!"
Hvad?
Så simpelt er det.
Så sagde mine venner: "Stoler du på regeringen?
Tror du ikke, de prøver at forgifte dig?"
Jeg sagde: "Nej, søde, det Taco Bell, du spiser, er gift, okay?"
Og det er altid venner, der var de største tøjter på college…
…der siger, jeg ikke skal vaccineres.
Jeg sagde: "Tæve, du har slugt det, der var meget værre.
Okay?"
God aften, allesammen!
Øh, nu har vi et øjeblik.
Skal vi tale med hinanden eller tage et spørgsmål fra publikum?
-Åh gud, tag et spørgsmål. -Okay.
"Har du en yndlingsost?"
Jeg elsker dem alle lige meget.
Cheddar!
De er alle Guds børn.
Jeg plejede at foretrække hård ost,
men nu tager jeg gerne en semihård… ost.
Nå, der er et til.
"Du var med i filmen 9 to 5, men hvilke tider arbejder du virkelig?"
Åh gud, dem allesammen!
Ti dage efter vi blev færdige med Grace and Frankie,
lavede vi en film sammen,
og nogle få måneder derefter lavede vi en til sammen.
Og den anden film var med Tom Brady og Rob Gronkowski.
Jeg tror ikke…
Det er vist ikke ligesom et fodboldpublikum.
Og vores skema udmattede virkelig fodboldspillerne.
Ja, de fyre skal lære, hvordan man hustler, ikke?
Nå, vores næste komiker ved, hvordan man hustler.
Ja, hun gør.
Hun er den første latinakvinde, der har produceret, skrevet og spillet
med i sin egen prime-time komedie.
Lad os give en stor hånd til Cristela Alonzo!
Ja!
Ja, ja, ja!
Tak!
Åh! Hvordan har I det?
En gang til, som om I mener det! Hvordan har I det?
Jane, Lily, jeg må sige,
jeg er første generations mexicansk amerikaner.
Min mor har aldrig lært at tale engelsk,
og vi plejede at se 9 to 5,
som hun kaldte Nuevo a Cinco,
hele tiden, og vi elskede den,
for det var så fedt at se en film,
hvor kvinder kunne være sjove og kloge,
så mange tak. Det betyder så meget.
Jeg havde ikke regnet med det. Tak.
Det er virkelig, sådan…
Jeg er bare glad for at være ude, seriøst.
De sidste par år har været vanvittige.
Det har været underligt at se folk ligesom vise deres sande ansigt.
Ved I, hvad jeg ikke kan forstå:
anti-mundbindsfolk, som ikke ser godt ud.
Hvorfor?
Jeg ville kunne forstå det, hvis de var lækre.
Hvis Brad Pitt sagde: "Fuck mundbind!"
Så ville jeg sige: "Ja, skat. Fuck mundbind!"
Og trøjer, ikke? "Og trøjer!"
Men alle de folk sagde: "Fuck mundbind!"
Jeg tænkte: "Du har brug for tre mundbind.
Jeg ved, du ikke tror på videnskaben,
men tror du på spejle?"
En ting, jeg også har lært om de seneste par år er,
der er nogen af jer, der aldrig har gennemgået svære tider.
I ved ikke, hvordan man håndterer en kamp.
Hvordan fandt jeg ud af det? I supermarkedet.
Den mad, vi valgte at købe, da vi skulle gå i panik
og bare sådan fylde op, ikke?
Jeg voksede op med rationeringsmærker.
Vokser man op med rationeringsmærker, er der pandemi hver måned.
Jeg er lavet til det, en mexicaner.
Hey, hver måned, ris og bønner. Færdig.
De sagde, vi skulle lukke ned. Jeg tænkte: "Jeg er okay.
Ris og bønner."
Jeg vil ikke prale. Jeg har penge.
Vil jeg købe et brød? Jeg køber et.
Fuck det, ja.
Jeg har jordnøddesmør-penge. Fuck ja.
Jeg vil ikke prale.
Knaset? Det kan du tro.
Jeg kunne ikke tage ud at handle med det samme, så jeg var nervøs.
Jeg vil ikke prale, men jeg bor ved siden af Beverly Hills.
Åbner man vinduet på mit soveværelse,
tænker man: "Åh, der er Beverly Hills.
Mit supermarked er i Beverly Hills, men jeg kunne ikke tage derhen,
så jeg var bekymret for, om alle mine ting ville være væk.
Da jeg kunne igen, var jeg oppe at køre,
jeg løb derhen,
gik direkte til risene og bønnerne, og gæt engang?
Det var der alt sammen.
Det var faktisk som om folk kom og donerede deres ris og bønner.
Så meget var der.
Jeg gik hen til brødet, alt var der.
Jordnøddesmør var der.
Jeg begyndte at tænke, hvad køber rige hvide mennesker?
Så jeg undersøgte det.
Det første, danskvand, væk.
Den andet, ost.
Men ikke Kraft singles og den slags. Gedeost!
Alt det ost, der lugter af fødder, var bare væk.
Det tredje, vin. Hvorfor?
Til den ost, jeg lige har købt!
Jeg tog hjem til en ven derefter
og sagde til hende: "Er det ikke frygteligt?"
Hun sagde: "Jo.
Hvorfor købte du tilbehør?"
Ingen havde kaldt min mad "tilbehør" før.
Jeg sagde: "Hvad?" Hun:
"Hvorfor købte du tilbehør og ingen hovedret?"
Og jeg svarede: "For fattige mennesker er tilbehøret hovedretten!"
Så sagde hun: "Ad!"
Jeg kigger på hendes køkkenbord og ser danskvand…
ost… vin,
og jeg tænkte: "Mand, kaldet kommer inde fra huset!"
Men jeg vil også sige,
at rige hvide mennesker også kan være hjælpsomme.
Hør,
jeg elsker hvide, I er storartede.
Ved I hvorfor? I finder altid på noget udstyr.
Hver sport skal have udstyr.
I har Fitbit bare for at se, hvor mange skridt I kan tage.
Jeg spurgte venner: "Hvorfor har I en Fitbit?"
"Hvor mange skridt skal jeg tage? Hvordan ved jeg, jeg er færdig?"
Når du er fucking træt.
Det fungerer for mig.
Jeg vil ikke prale, men jeg kan lide at vandre.
Jeg bruger ikke udstyr, når jeg vandrer.
Jeg elsker at vandre, dog,
uden udstyr, for at vandre er at gå, ikke?
Det er som at vandre ude… "Åh, se, nu vandrer jeg."
Kan I se, hvad jeg mener?
Intet udstyr.
Sådan gør jeg det.
Jeg var i Denver forleden.
I Rocky Mountain nationalpark.
Jeg besluttede mig for at vandre.
Stien er bare jord.
Flad.
Jeg går ad den og tænker, jeg vandrer sgu.
Så ser jeg et hvidt par med deres vandrestave.
Og der er ingen hældning. Der er helt fladt!
Jeg tænker: "Har man brug for noget til balancen?"
Sådan, virkelig?
Som om de står på ski på sten, ved I, hvad jeg mener?
Og jeg tænker: "Det er latteligt."
Jeg forsætter ad stien. Det begynder at sne.
Det sner rigtig meget.
På et tidspunkt, er stien skjult, dækket til.
Jeg ender med at fare vild.
Sneen går mig hertil. Jeg sidder fast.
Og jeg tænker: "Fuck.
Jeg kommer til at dø i en slushice.
Hvordan slipper jeg ud herfra? Gæt engang.
Der kom nogle hvide…
…med deres udstyr.
Ikke alene havde de deres vandrestave,
de havde tennisketsjere på fødderne,
så de kunne fucking gå på sneen.
De sagde: "Vi er her for at hjælpe dig!"
De trækker mig ud af sneen,
meget bekymrede, kigger på mig
og siger: "Har du mistet dit udstyr?"
Jeg siger: "Nej, jeg bruger ikke udstyr!"
For flere år siden datede jeg en survivalist.
Hvis I ikke ved, hvad det er, betyder det, man har penge,
men lader som om, man ikke har.
Han lærte mig at vandre og campere.
Han tog mig med på ture, sagde: "Ved du, hvad der er sjovt?
Hvis man går hele ruten uden udstyr, så får man det rigtig godt."
Jeg begyndte at tænke,
jeg ikke havde lyttet til: "Hvis man går hele ruten."
Jeg sagde til parret: "Sådan har jeg lært at vandre,
intet udstyr, osv."
Og det hvide par siger:
"Wow, er I stadig sammen?"
Jeg sagde: "Nej, han var dum. Jeg slog op med ham.
Han ved ikke, hvad han taler om."
Så spørger de: "Og du lytter stadig til hans råd?"
Og jeg sagde: "Fuck, god pointe."
Og så begyndte jeg at tænke, jeg ikke vidste, hvad der var hændt ham.
Det vil jeg google.
Så jeg bliver færdig med ruten, går tilbage til min bil og googler ham.
Gæt engang.
Fucking død.
Han døde på en vandretur.
Han tog til Thailand, gik ud på en rute, ingen har hørt fra ham siden.
Og historiens morale er: "Jeg har sateme brug for udstyr."
Tak. Jeg hedder Cristela Alonzo.
Mange tak.
Wow! Cristela Alonzo!
Vi har flere fantastiske komikere på programmet.
Men først vil jeg gerne spørge Jane, om hun ved noget om dengang…
I må meget undskylde forsinkelsen!
Wow!
Hvad skete der?
Wow!
Sikken skønt publikum!
De elsker os virkelig, Jane.
De er så glade for at se os.
Jeg er meget ked af, vi er forsinkede.
Vores navne var mystisk nok ikke på listen derude.
Jeg ved ikke, hvordan det er sket,
men jeg er ikke sikker på, om I har skrevet vores pigenavne, eller…
Er du gift?
Det var nok en forveksling, mor. Det gør ikke noget.
Vær sød at stoppe med at kalde mig mor!
Jane, du lovede mig, at efter vi var færdige med Grace and Frankie,
så ville de ikke genere os igen.
De to er så sjove.
Det var ikke en joke!
Klart.
Nå.
Brooklyn og jeg ved, hvor svært det har været for jer to
at blive færdige med Grace and Frankie og sige farvel til jeres pigebørn.
-Det var slet ikke hårdt. -Nemmeste i verden.
Og derfor ville vi overraske jer
og minde jer om, vi altid bare er et opkald væk.
Men det ved de jo,
derfor deler de altid deres location med os.
Jeg må finde ud af, hvordan jeg får dem ud af min telefon.
Er det under indstillinger.
-Lad os smide telefonerne ud. -Ja. God idé.
Vi elsker jer begge to så højt,
så vi vil gerne hæve glasset for at fejre jer.
Ja. Åh, wow, se!
Publikum.
Åh, Brooklyn. Mor.
De normale mennesker får også margaritas.
Det er herligt!
-Mor… -Anden mor…
I to er sådan nogle fantastiske kvinder.
Vi beundrer jer som skuespillere, som aktivister og som mennesker.
Mamas,
det har været en udsøgt fornøjelse
at tilbringe de sidste otte år med jer i Grace and Frankie.
Skål for de sidste syv sæsoner af Grace og Frankie!
Skål…
Drik den ikke.
…for legenderne Lily Tomlin og Jane Fonda.
Vores mødre!
Åh, du godeste!
-Jeg sagde det jo… -Den er meget stærk.
-Jeg sagde, du ikke skulle drikke den. -Stærkere end vagten derude.
Åh gud.
Okay, madres?
Lad os rykke sammen.
For de normale folk på forreste række vil sikkert have et billede af os.
Ikke på vilkår!
Nej, fuck nej. jeg skal ikke…
Tid til at præsentere den næste komiker.
Hun har så mange specials, at jeg ikke har overblik over dem.
Giv en hånd til Iliza Shlesinger!
Tak.
Det er så rart at være indenfor.
Ikke sandt?
Har vi glemt de sidste år,
hvor vi var nødt til at være udenfor hele tiden ligesom stalddyr?
Det er så rart at være indenfor og ånde på hinanden.
For halvandet år siden
skulle vi sidde udenfor og spise på enhver restaurant.
Det er sindssygt, der skulle en pandemi til,
for at Los Angeles fik mere udendørsservering.
Ikke sandt?
Og det skøre var, at det var så dystopisk,
men californiere er bare…
Vi er så stærke, og…
Og vi sidder derude og siger:
"Vi er ligeglade! Vi kan spise udenfor!"
Vi overbeviste os selv om, det var sjovt.
"Vi spiser udenfor! Er det ikke bare parisisk?
Det er så elegant!
Så raffineret!"
I spiser bag en politibarrikade af cement.
På en cykelsti.
Jeres tjener er iklædt uroudstyr.
Nå, ja, I har jeres mundbind af, patterne fremme
og lader friheden runge.
Ham her er klædt på som en svejser,
han tjener tre dollars i timen, ingen sundhedsforsikring,
han sætter livet på spil for at servere jer jalapeño-puffere.
Det var der ikke nogen, der tænkte på, vel?
For vi kan have avocadotoast udenfor,
sletter hinanden med tommelfingeren.
Det var en stor… En national hobby.
At slette hinanden i wokehedens navn.
Er vi for woke?
Se nu alle de hvide: "Er det okay?"
Jeg kigger på jeres små hoveder.
"Hvad end I vil. Jeg er skrækslagen."
Er vi?
Det er vist fair at sige, vi har haft en woke-dyst de seneste år,
har prøvet at overgå hinanden i, hvor woke man kan være.
Det er min største frygt som en hvid liberal kvinde.
Jeg er klart liberal, i lædertøj.
Og jeg laver stand-up.
Jeg stemte Biden, havde intet valg.
Det er min største frygt.
I må klappe. Det er comedy.
Alle de hvides numsehuller tænkte netop: "Åh gud!
Vær nu sød!"
Det er min største frygt som en hvid liberal kvinde,
at jeg skulle blive ud-woket af en anden hvid liberal kvinde.
Det er vor alles frygt.
Vi har talt om det til møderne. Det er vor alles frygt.
Det er min største frygt, at jeg vil stå og tale
med mine sorte venner.
Beklager, min sorte ven. Og…
en anden hvid liberal kvinde skulle komme.
En anden hvid liberal kvinde med samme ansigt som mig
og samme nonsens kunstuddannelse fra østkysten.
Hun hedder Rachel eller Aubrey,
og hun vil bare tvære mig
i et eller andet borgerrettighedsparatviden,
som jeg burde kende til.
Og så er jeg nødt til at vende mig
og sige noget som:
"Jeg vidste ikke, hvem Ta-Nehisi Coates var, men
jeg har set Judas and the Black Messiah."
Og så siger hun: "Jeg har set den til premieren",
og jeg: "Du lyver, der var ingen premiere!
Det blev udgivet digitalt!" Og for at begrave hende i min wokehed,
vender jeg mig og siger:
"Ikke kun afroamerikanere bliver marginaliseret.
Også latino, som ikke er chicano, som ikke er hispanic eller latinx,
et begreb, som kun hvide bruger.
Jeg er den, der er woke!
Den mest woke!
Det er den godkendelse, vi vil have på vej ind i 2023.
Det, som enhver hvid person ønsker…
…de siger det ikke… er at en sort person kommer hen… langsomt…
…og bare siger: "Du er okay." Det er alt, I ønsker!
Alt, vi ønsker.
Personen skal være sort, beklager.
Jo mørkere desto bedre.
Vi må ikke sige mørk, for så: "Slet hende!"
Det skal være en sort person.
Kom ikke og sig: "Jeg er filippinsk-hollandsk." Niks.
Vi har brug for sort.
Jeg har brug for en 200 år gammel sort kvinde,
som har været igennem noget lort.
Sådan: "Undskyld mig, er du hende den woke?"
I modsatte ende af woke-spektret
har næste stykke fået titlen "Til forsvar for Karen."
Sig ikke "åh" til mig, jeg er ikke bange.
For et par måneder siden blev jeg klippet.
Og som enhver anden klog person lagde jeg et foto op,
så fremmede kunne godkende frisuren.
Så, ny frisure, og det første, jeg lagde mærke til,
var de mange kvinder: "Sådan, søster bjørn.
Det ser pragtfuldt ud. Så frækt."
Jeg tænkte: "Jeg ser ikke mig selv som fræk.
Hvorfor kalder de det frækt?" Jeg undersøgte det.
Langt hår anses som meget seksuelt.
Mænd foretrækker langt hår. Det anses som et frugtbarhedstegn, sensuelt.
Kort hår anses som, at man fnyser ad patriarkatet.
Det er, hvad kort hår er.
Jeg vil bare sige,
det har intet at gøre med feminisme.
Jeg klipper mit hår for at undgå, at det bliver flosset.
Jeg ligner Tom Petty. Nå.
Men så lagde jeg mærke til kommentarer fra mænd:
"Ser godt ud, men pas på! Klip det nu ikke for kort.
Du vil ikke være en Karen."
Jeg tænkte: "Så ens frisure kan gøre en til racist.
Okay. "Men jeg tænkte over det:
"Okay, nå, hvad er en Karen?"
Hvad er en Karen? Råb op.
De spørger efter chefen.
-Hvad? -De spørger efter chefen.
De spørger efter chefen. Okay.
-Hvem er de? -Karen.
Hvordan ser de ud?
Lidt forretnings…
Hvorfor er en hvid bange for at sige det?
"Lidt forretningsagtig…"
De er hvide, okay.
Traditionelt er det en hvid kvinde.
Beskrivelsen repræsenterer en delmængde af kvinder.
En Karen er historisk set en kvinde, som er racist, aggressiv,
og, måske det mest fornærmende, hun har mange striber i håret.
Nå.
Men begrebet "Karen" blev allestedsnærværende,
og så brugte vi det til at beskrive enhver kvinde, som var lidt for højlydt.
Og for resten, hvis du er en Karen,
hvis du er den slags kvinde, som ville
lægge hånden på burgerbarens daglige chef,
fordi din intravenøse svineklov ikke er fyldt op til randen,
så fuck dig. Men…
Jeg har bemærket, at begrebet er så udbredt,
vi kaster bare Karen rundt.
Kvinder, hvide liberale kvinder, begyndte at kalde andre kvinder Karen.
Og I indså ikke, piger,
at når I kaldte en anden kvinde en Karen,
så brugte I patriarkatets værktøj, der var slebet på forhånd,
som I hævdede at rase imod
på jeres Instagram og med jeres RBG-mulepose
og jeres Slay All Day rosévin-udstyr,
og I dræber en anden kvinde, basta.
Indrykning. Nyt afsnit. Jeg har lige fået et barn.
Og nu hvor jeg er mor, tænker jeg meget mere på børn.
Det lød underligt.
Jeg gik udenfor med min baby for at hente posten,
nogle børn legede på gaden.
Jeg ved ikke, hvor gamle de var,
måske fire og ti.
Der var ingen voksen, jeg var de facto den voksne,
og jeg tænkte, jeg bliver her og holder øje.
Og mens jeg stod der, kørte en bil forbi rigtig hurtigt
og skræmte børnene,
som legede i deres nabolag,
og jeg råbte per refleks: "Hey, sænk farten!"
Gutten i… selvfølgelig… Tercelen råbte tilbage:
"Fucking Karen!"
Og der gik det op for mig,
at hvad end Karen engang var, har ændret sig,
og hvis en Karen er en,
der er for højlydt for ens smag, vil jeg være en Karen,
for det her skal samfundet fatte.
Når man kæmper sig til en tilværelse ud af ingenting,
gør karriere i showbiz og intet blev givet til en,
og man tager sine hårdt tjente penge og betaler for sine ting i butikken,
og det, du gav mig, ikke var, hvad vi aftalte,
og jeg vil have pengene retur
eller tale med en, der kan udglatte situationen,
så kan du lige tro, at jeg vil tale med chefen!
Ja.
Og det her er en fed frisure!
Hav en god aften, venner! Mange tak!
Iliza Shlesinger, folkens! Var hun ikke storartet?
Jeg er meget begejstret for at præsentere vores næste komiker.
Hed efter sin enorme succes i Tiffany Haddishes They Ready,
giv en hånd til Tracey Ashley!
Tak!
Jane og Lily, tak for, jeg måtte komme.
Jeg elsker jer begge to. Jane og Lily, én gang til.
Jeg elsker dig, Jane!
Jeg skal i kanen med Jane i aften.
I kanen med Jane.
Jeg har hungret efter at komme ud af huset og op på scenen.
Det eneste, jeg har lavet de sidste to år, er at sidde på min flade
og set fjernsyn og spist!
Jeg læste online, at en kvinde havde taget 30 kilo på
i løbet af de sidste to år, mens hun arbejdede hjemmefra.
Og nu vil de have, hun vender tilbage til arbejdspladsen!
Hun skrev, hun var bange for at vende tilbage,
for der er pludselig mere af hende.
Jeg forstår hende.
Hun fik nok, sidste gang, der var en, der sagde:
"Åh, du ser anderledes ud!" "Hold dig væk!
Jeg er blevet klippet."
Jeg vil bare gerne være tynd nok til sommer
til, jeg kan få et par capribukser på.
Nogle vil gerne have bikini på, jeg vil have capribukser.
For jeg vil more mig.
Det er det, tynde kvinder gør, når de har capribukser på.
De morer sig udenfor, for det er dér, de spiser.
De spiser deres luft, sådan her…
"Åh gud, jeg er så mæt."
Jeg har fået for meget oxygen!
Når man er lidt større, morer man sig ikke.
Man siger ting som: "Vi mødes derovre."
"Spær en plads til mig."
Og hør her, jeg har de tynde ben til at sætte af med,
men jeg kan ikke komme afsted, vel?
For jeg har det her venusbjerg liger her under.
Det sænker mit tyngdepunkt. Jeg kan ikke få…
Ser bare så meget fjernsyn,
åh, det er vanvittigt, for der er så meget at se derude!
Jeg tager mig selv i at se ting, jeg har set en million gange før.
Jeg så det her krimishow, jeg elsker, der hedder I Survived.
Åh, det er vanvittigt.
Det er folk, der fortæller om,
hvordan de overlevede grusomme angreb,
de ikke burde have overlevet.
De sidder der og snakker.
Der var en kvinde, som var blevet stukket en million gange.
Hun blev sat ned i en tønde.
De satte låget på og sparkede den ned ad bakken.
Den rullede ind i en snedrive. Det var frostgrader.
Hun lå derude i tre dage, og hun overlevede!
Jeg vil fandeme ikke med i det show.
Jeg vil ikke være med, fordi en skide klodset morder
har stukket mig 17 gange og misset alle vitale organer.
Jeg ville sige: "Så giv mig den skide kniv!
Du aner ikke, hvordan man dræber."
Jeg vil ikke med i det show,
fordi en eller anden har prøvet at kvæle mig i timevis,
men ikke kunne færdiggøre opgaven, fordi han havde små fugtige hænder.
Jeg sidder der: "Han prøvede at kvæle mig i fem timer,
men hans hænder var bløde som babypudder.
Jeg blev ved at glide ud.
Jeg sagde endda: "Lad mig kvæle dig!
Jeg overlevede."
Jeg skrev den sidste del af joken, da jeg var skæv.
Ja.
Jeg bor i Indiana, så når jeg er i Californien,
kan jeg da prøve urten,
og det fører mig altid tilbage til min første gang.
Jeg røg aldrig pot, da jeg var ung.
Ventede til jeg var voksen og ansvarlig.
Tog til en fest med nogle komikere.
Og jeg drikker ikke,
for jeg er blevet allergisk over for alkohol.
Så jeg drak en Sprite eller noget, kan ikke huske hvad.
Og den fyr siger: "Drikker du ikke?" Jeg sagde nej.
"Vil du holde dig ædru?"
Jeg: "Nej, når jeg drikker alkohol, brænder min mave."
Han siger: "Tracey, vores maver brænder også,
men vi tænker, pyt, og bliver ved."
Jeg: "Det kan jeg ikke," og så røg de pot.
Jeg havde aldrig prøvet. De syntes, det var sjovt.
Så jeg skulle til at have den oplevelse.
Jeg tog mit første hvæs
og ventede på, noget mirakuløst skulle ske.
Intet skete.
Jeg sagde: "Det er kedeligt." Og de: "Rolig, det er første gang."
Ingen holdt øje med mig. Jeg havde aldrig røget før.
Jeg tog et hvæs til og et til
og et til og et til
og et til.
Pludselig dumpede jeg ned i sofaen: "Hey, den marihuana virker ikke.
Jeg er fuldtidskomiker, har andre bekymringer.
Måske er det derfor.
Jeg har ikke sygeforsikring.
Jeg plejede at have et dagsjob og var sygeforsikret,
og jeg gik til lægen og betalte det overskydende.
Nogle gange var det fem dollars og måske tyve,
afhængigt af, hvad jeg kom for.
Jeg gik til tandlægen uden overskydende betaling,
det kontor var anderledes.
I ved, i Canada har de gratis sygeforsikring."
Min hjerne sagde: "Hold dog kæft", men det kunne jeg ikke.
Tak, allesammen! Jeg er Tracey Ashley.
En gang til for Tracey Ashley!
Wow.
Og et spørgsmål til fra publikum.
-"Jane Fonda…" -Hvad?
"Jane Fonda, hvad hedder dit motionsprogram?"
-Det må være en joke. -Hallo.
Den hedder Jane Fonda Workout.
Vær søde, okay?
Der var kun 22 bånd og 17 millioner solgte eksemplarer.
Vores næste gæst
er en vidunderlig komiker, skuespiller og forfatter.
Kom frit frem!
Lav noget larm for Anjelah Johnson Reyes!
Jane og Lily, mange tak for at have banet vejen,
for at piger som jeg kan være sjove.
Tak!
Ja!
Det er så sjovt!
Jeg kan være her og lave stand-up med mine hjemmepiger.
Jeg har lavet stand-up, siden jeg var 24, og nu er jeg 40!
Tak for, I jublede over det.
Jeg er på vej ind i næste fase af mit liv, for at være ærlig,
har jeg det svært med det.
Jeg troede, jeg ville blive hende, der uanset alderen
bare ville omfavne det.
Som: "Sådan er jeg! Ja, dronning, ja."
Men det er bare noget, man siger i sine 20'ere.
Så når man til 40'erne og siger: "Åh nej, dronning, hvad er der sket?
Nej, det er for meget øjenlåg!"
Det er skræmmende at blive ældre.
Skræmmende for kvinder at blive ældre, fordi mænd, hvis de får gråt hår,
så er det sexet.
Det er salt og peber. Hey!
Kvinder, vi får gråt hår, og det er: "Åh…
Hvad er der sket?"
Jeg må begynde at ændre nogle ting i mit liv.
Jeg kan ikke shoppe i de samme butikker.
Såsom i Forever 21?
Nej, det kan du ikke.
Det viser dig, det var en løgn.
Jeg kan ikke stå i kø bagved en 21-årig
og købe den samme kjole som hende.
Hun er i sin bedste alder,
jeg prøver at huske at tage mine vitaminer.
Vi kan lide de samme kjoler, men af forskellige grunde.
Hun tænker: "Åh, der er lommer til mit ID!"
Jeg tænker: "Åh, lommer til min mave!"
Ja.
Jeg er ved at være i den alder,
hvor jeg skal købe tøj, hvor jeg handler ind.
Sig, det ikke vil ske.
I vil se mig i Costco.
Ja.
Ved at købe Kirkland-bukser…
…Kirkand-sokker…
…Kirkland-bodywash…
Hvad så? Det er Kirkland-banden.
Det er omtrent min nye tirsdag.
Begynder oppe foran, får mig en hotdog og sodavand til 1,50 dollars!
Sig, det ikke vil ske.
Så viser jeg mit VIP-kort og slentrer indenfor.
Jeg begynder med en runde prøver.
Så sætter jeg mit hår i en hestehale og tager en runde i den anden ende.
Anden runde!
Men hvis I går ind efter en prøve til, så lad mig advare jer.
Prøvedamerne bliver fornærmet.
De opfører sig særligt, hvis man kommer efter en prøve til.
Som hvis de havde bagt det hele fra bunden.
Sådan: "Virkelig, Beth?"
"Giv mig et stykke kylling til. Hvad er der galt?"
Det er pinligt nok at bede om en prøve.
Man skal lade som om man aldrig har hørt om produktet!
"Sagde du et stykke kylling?
Dypper man det?
Det vil jeg gerne prøve."
Det er hårdt at blive ældre.
Der er for mange forkortelser til at forblive cool.
Der var en, der skrev til mig den anden dag: "TLDR."
Jeg tænkte: "Hvad?"
Hun sagde: "For langt, læste ikke."
Jeg tænkte: "Åh.
Nå, for kort, forstod ikke."
Jeg kender BRB og LOL, det er det. Der bliver jeg.
Og jeg har opdaget, jer er alt for gavmild med mine LOL'er!
LOL er blevet en almen venlighed.
Det er bare noget, man siger.
Ligesom en almen venlighed.
Hvis man er sammen med nogen, der nyser, hvad gør man?
Man rykker sig 1,8 meter væk, og hvad siger man så?
"Velsigne dig."
Velsigner man dem virkelig på Guds vegne?
Nej, det gør man ikke!
Det er bare noget, man siger.
Hvis din ven skriver og prøver at være sjov, hvad siger du så?
LOL.
Grinede du faktisk højt?
Nej, du gjorde ej.
I den situation betyder LOL bare: "Jeg har modtaget din besked."
Hvis jeg svarer på din besked med LOL,
er der højst kommet lidt luft ud af mine næsebor.
Hvis jeg svarer på din besked med LOL, er det sådan her jeg læste den.
Det var sjovt nok,
men jeg ved ikke, hvordan jeg skriver "pfff."
Men hvis jeg svarer på din besked med "hahahahaha," så var den sjov.
Hvis jeg svarer på din besked med "Bwahahahahaha,"
som i "B-W-A-H-A-H-A",
var den så sjov, jeg var nødt til at spytte noget ud.
Men hvis jeg svarer på din besked med rækker af "hahahahaha"
og begynder at bruge andre bogstaver som hijklmhahanop,
betyder det, jeg har sagt noget sjovt, og at jeg er meget stolt.
Jeg er Anjelah Johnson Reyes, mange tak og god aften.
Åh, wow, den næste stand-up-komiker er en sand kraft.
Men inden vi når til hende,
er der et publikumspørgsmål, der brænder hul i min lomme:
"Hvem er blevet anholdt flest gange, Jane eller Lily?"
-Det er mig. -Tja, fem eller seks gange, det er det.
Jeg ser godt ud i orange. Hvad skal jeg sige?
Det ved vi.
Byd velkommen til
en fremragende advokat for asiatiske kvinder
og queermiljøet,
og en frygtløs pioner i stand-up-verdenen:
Margaret Cho!
Tak.
Tak, Jane.
Tak, Lily.
Jeg elsker jer.
Tak.
Jeg glæder mig til at blive anholdt med jer,
når vi protesterer imod omstødelsen af Roe v. Wade!
Ja!
Jeg er så glad for, vi alle er her.
Det er utroligt.
Det virker som om, nogle ting i pandemien er blevet bedre,
men ved I, hvad der ikke er blevet bedre?
Vold mod asiatere.
Det er virkelig skræmmende for mig.
Jeg er bange over at være asiatisk kvinde.
Jeg er bange for at blive sat ild til!
Sæt ikke ild til mig! Jeg er meget brændbar.
Jeg er tør, jeg har tørt hår, jeg har tør hud,
jeg har en tør fisse.
Åh!
Hvis du knepper mig, lyder det som om, du laver ballondyr.
Jeg er skræmt på vegne af asiatere.
Jeg går udenfor, og jeg er helt asiater, når jeg er udenfor.
Jeg har mit mundbind på, men det dækker ikke det her område.
Det område skriger bare "Wuhan vådmarked."
Det her område er 100 % ninja.
Det her område spiser alle dele af dyret.
Så har jeg et visir på.
Så man virkelig ved, jeg er asiater.
Jeg er udenfor og er bare bange.
Jeg har min telefon fremme,
i fald der skulle ske en hadforbrydelse.
Så filmer jeg!
For hvis man ikke har en video, kan man ikke lave en GoFundMe.
Det er virkelig frygt. Det er noget virkeligt.
Og jeg tror, den begyndte at tage til efter skyderiet i Atlanta.
Sidste år i Atlanta skød og dræbte en mand en masse asiatiske kvinder.
Og han sagde, det var, fordi han var sexafhængig,
så jeg tror, han prøvede at dræbe sexarbejdere?
Lad være at dræbe sexarbejdere!
Sexarbejdere er vigtige.
Vi har brug for sexarbejdere.
Sexarbejdere er kloge.
Jeg skulle have afkrævet betaling, I ved.
Jeg har haft en masse sex, som jeg skal kompenseres for.
Ved I, hvad jeg mener?
Det er ikke voldtægt…
…men det er ikke den bedste måde at tilbringe sin tid.
Det er mindre samtykke og mere given efter.
I ved, man siger bare: "Okay."
Og giver ham det mest upopulære hul.
Hvis jeg havde en dollar, for hver gang jeg har givet efter,
ville jeg være så rig. Jeg ville være Elon Fuck.
Jeg ville købe Twitter fra et rumskib
med Grimes med en baby, opkaldt efter en algebra ligning.
Men de kvinder, jeg tror ikke engang, de var sexarbejdere.
Sexarbejde er hårdt fysisk arbejde.
Har I nogensinde prøvet at knække en viagranød?
Jeg tror, beredskabskorpset skal involveres.
Jeg var så bekymret for alle asiatiske mennesker,
især ældre asiatere.
Mine forældre er 85.
Jeg var bekymret for dem, så jeg bad dem om at bo hos mig
i starten af pandemien,
for jeg troede, den kun ville vare et par uger.
De er stadig hjemme hos mig.
Jeg får aldrig lugten af tigerbalsam ud af næsen.
Min mor er så enerverende.
Hun ser fjernsyn og siger: "Åh.
Jeg har set nyheder.
Ingen går i zoologisk have.
Ingen går i zoologisk have!
Over alt har de zoologiske haver ingen penge.
Så nu er alle zoologiske haver
over alt
nødt til at fodre de store dyr med de små dyr.
Når jeg hører det, bliver jeg så sulten.
Min mave rumlede virkelig, dag jeg hørte det.
Jeg kan lide at spise alt.
Man må ikke sige det, lad være at sige det,
for de siger, at asiatere kan lide at spise alt,
du ved, og det er, derfor vi har coronavirus.
Og det er sandt.
Men…
…vi vidste det ikke!
Man kan ikke bebrejde asiatere.
Vi kan bare godt lide at spise mange forskellige ting.
Vi vidste ikke, at hvis vi spiste noget, så ville alle dø.
Vi havde ingen anelse!
Havde vi vidst det, ville vi ikke have gjort det.
Vi havde bare brug for en snack, du ved, så…
Vi vidste det ikke, men vær ikke racistisk over for asiatere
på grund af coronavirus.
For…
…hvis I er racistiske over for asiatere
på grund af coronavirus,
så får I coronavirus.
Og så skal I på hospitalet,
og jeres læge kommer til at være asiater."
Mange tak, allesammen.
Jane.
Hvad, Lily? Ja? Hvad?
Er der noget, du vil spørge mig om?
Er der, øh…
Ah, ja, okay.
Hvad er dit yndlingscitat?
"Spørg ikke, hvad dit land kan gøre for dig…"
Du lod mig ikke tale ud!
Jeg ville vide, hvad dit yndlingscitat af mine er.
Ah.
Jeg kan lide det, hvor du siger:
"Det er bedre at være interesseret end interessant."
For jeg synes, du er så interesseret.
Jamen tak.
Åh, se, det er et klaver.
Det er et klaver!
Byd velkommen til Broad Citys Eliot Glazer
og stjernen og skaberen af Crazy Ex-Girlfriend, Rachel Bloom.
Åh, wow.
Wow.
Sikken aften.
Sikken aften det var.
Ja, og sikken stjernespækket hyldest til kvinder i comedy
og de fantastiske Lily Tomlin og Jane Fonda!
Åh!
Hvordan afslutter man en episk aften som denne?
Tja, med et stykke musik selvfølgelig.
Jep, det er sandt!
Findes der en bedre måde at hylde end gennem en sang?
Det var lidt svært at klarlægge rettighederne
til nogle af vores første valg.
Det er standard bureaukratisager.
Industrien.
Men jeg synes, vi formåede at sammensætte noget ret specielt.
For Lily og Jane, I er det værd.
Og som den store Bette Midler engang sagde:
"Man er nødt til at have venner."
Men den sang fik vi ikke.
Nej, den gik ikke.
Lad være at spille den, Jerome.
Men vi vil ikke lade det stoppe os, vel, Rachel?
Næ, nej!
Nej, for hvis der er én ting, vi har lært i aften
af de fantastiske kvinder, er det: "Hvem styrer verden?
Piger!"
Nej, stop lige. Spil ikke den.
Ja, den fik vi slet ikke.
Stop. Beyoncés folk er meget stridslystne.
Åh, nej, jeg tror ikke, vi må sige "Beyoncé."
-Du må ikke, men jeg må. -Okay.
Det er fair.
Men venskab er stadig for evigt,
og ingen er et større bevis på det end Jane og Lily.
Ja. Og i sidste ende
er der én ting, vi alle kan være sikre på.
Musik er et universelt sprog.
Og vi ved også med sikkerhed, at sange i det offentlige domæne
-ikke behøver at blive frigivet. -Nej.
Det passer.
Så den her er til jer, Lily og Jane.
Skuld gammel venskab rejn forgo
Og stryges fræ wor mind?
Skuld gammel venskab
Rejn forgo
Med dem daw så læng, læng sind?
Åh, Danny boy
Piberne, piberne kalder
Fra dal til dal
Og ned ad bjergsiden
For han er en af vor egne For han er en af vor egne
For han er en af vor egne…
Åh gud, vi kunne have sagt "hun".
Ja, "hun er en af vor egne".
Det er bare for sent.
Hvilket ingen kan benægte!
Det var vores show, venner!
Vi ville bare have jer alle her.
Sikken utrolig aften!
Og en stor tak til alle komikerne.
Tak fordi I kom.
Tak til jer allesammen!
Det er Lily Tomlin.
Og det er Jane Fonda.
-God aften! -God aften.
Tekster af: Marc Wilkins